Fővárosi Ítélőtábla
2.Pf.20.747/2009/3.

A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN!

A Fővárosi Ítélőtábla dr. Ábrahám László ügyvéd (címe) által képviselt  felperes neve (felperes címe) felperesnek, dr. Szenteleki Judit ügyvéd (címe) által képviselt alperes neve (alperes címe) alperes ellen, közérdekű adat kiadása iránt indított perében, a Fővárosi Bíróság 2008. október 30. napján meghozott, 19.P.23.874/2008/6. számú ítélete ellen a felperes részéről 8. sorszám alatt előterjesztett fellebbezés folytán, meghozta a következő

í t é l e t e t:

A Fővárosi Ítélőtábla az elsőfokú bíróság ítéletét helybenhagyja. 

Kötelezi a felperest, hogy 15 napon belül fizessen meg az alperesnek 12.000 (tizenkettőezer) forint fellebbezési költséget. 

A le nem rótt fellebbezési illetéket az eljárás tárgyi illetékmentessége folytán a Magyar Állam viseli. 

Az ítélet ellen fellebbezésnek nincs helye.

I n d o k o l á s:

A felperes 2008. április 4-én kelt levelében azzal a kérelemmel fordult az alpereshez, hogy adatkezelésével összefüggő, az általa megjelölt közérdekű adatokat hozza nyilvánosságra. Az alperes 2008. április 9-én vette át a levelet, majd április 17-én kelt és a felperes által április 21-én átvett válaszában azt közölte, hogy a kért dokumentumok egy részét 15 napon belül nyilvánosságra hozza az ... nyilvános weboldalán, míg a további adatokról nyilatkozatot nem tett. 
A felperes 2008. május 15-én benyújtott kereseti kérelmében az alperes adatvédelmi szabályzata, az előzetes adatvédelmi tájékoztatás valamint az alperes által gyakorolt tételes adattovábbítások körében keletkezett közérdekű adatok nyilvánosságra hozatalára kérte kötelezni az alperest. 

Az alperes ellenkérelmében a kereset elutasítását kérte. 

Az elsőfokú bíróság ítéletével a felperes keresetét elutasította, és kötelezte, hogy 15 napon belül fizessen meg az alperesnek 20.000 forint perköltséget. A tárgyi illeték-feljegyzési jog folytán le nem rótt 21.000 forint illetékről úgy rendelkezett, hogy azt az eljárás illetékmentessége folytán a Magyar Állam viseli.
Az ítélet indokolásában kitért arra, hogy az adatvédelmi szabályzat vonatkozásában a felperes a tárgyaláson elállt a kereseti kérelmétől, mivel azt az alperestől megkapta, így ezzel nem foglalkoznia. Az előzetes adatvédelmi tájékoztatás tekintetében nem találta alaposnak a kereseti kérelmet, ugyanis a jelen per keretei között a bíróság nem kötelezheti az alperest személyes vagy közérdekű adatok létrehozására, újfajta tájékoztató elkészítésére, vagy korábbi tájékoztatások kibővítésére. A jelen per kizárólag meglevő közérdekű adatok kiadására vonatkozhat. 
Az ... által gyakorolt tételes adattovábbítások vonatkozásában is elutasította a kereseti kérelmet. Kifejtette, hogy a 76/2004. (VIII. 19.) ESZCSM rendelet 2. számú melléklete rendezi az adattovábbítás idejét, a fogadó intézményeket és a továbbított adatok körét. A kapcsolati kód képzésének módszerei kiadása esetén bárki, aki a kapcsolati kód birtokába jut, személyes adatokhoz jutna, így az elsőfokú bíróság megítélése szerint ezt a kérelmet is jogszerűen tagadta meg az alperes. Mindezeknek megfelelően a Pp. 78. § (1) bekezdése szerint határozott a perköltség viseléséről.

Az elsőfokú ítélet ellen a felperes élt fellebbezéssel, amelyben annak megváltoztatását kérte kereseti kérelmének megfelelően.
Elsőként annak megállapítását kérte, hogy a kért adatok közérdekű adatoknak minősülnek az Avtv. 19. § (1) és (2) bekezdése alapján, továbbá, hogy a kért információnak birtokában van-e az alperes, hogy a kért információ a közvélemény számára rendelkezésre áll-e, tehát korábban közzétették-e, valamint az Avtv. 19. § (3), (6) és (7) bekezdése ad-e lehetőséget arra, hogy a kért információ kiadását meg lehessen tagadni. Álláspontja szerint az Avtv. 19. § (2) bekezdése és a 20. § rendelkezései alapján a kért információk közérdekű adatok, amelyeknek az alperes birtokában kell lenniük, mivel az 1997. évi LXXXIII. törvény szerint a társadalombiztosítás által működtetett ellátási rendszerben a támogatások folyósítása, megállapítása, ellenőrzése céljából üzemeltetett országos számítógépes rendszer kizárólagos adatkezelője az ..., ezért a vele kapcsolatos adatvédelmi ismereteknek birtokában kell legyen. Van belső adatvédelmi felelőse, jogi főosztálya, amelynek egyik feladata az SZMSZ szerint az adatvédelmi intézkedések megtétele és a jogszabályok követése. Ennek alapján megállapítható, hogy az alperes minden olyan adattal rendelkezik, amely a per tárgya, csupán azt nem hajlandó közzétenni. Hivatkozott az Európai Parlament és a Tanács 95/46/EK számú adatvédelmi irányelvének 10. Cikkében foglaltakra. Az Avtv. 6. §-a nem tartalmazza azt, hogy az előzetes adatvédelmi felvilágosítás megadása az adatkezelőnek vagy megbízottjának a felelőssége. Álláspontja szerint az egészségügyi szolgáltatók alaphelyzetben akkor tudnának adatvédelmi tájékoztatást adni, ha ők is megfelelő tájékoztatást kapnának. Az Avtv. 7. § (1) bekezdésének figyelembevételével kérte annak megállapítását, hogy az előzetes adatvédelmi tájékoztatás megadásának felelőssége elsősorban az adatkezelőt terheli. Eleget tehet tehát a kötelezettségének oly módon, hogy a megbízottjához eljuttatja a megfelelő írásos tájékoztatót, amit átad az ügyfélnek. Az Avtv. 6. §-a még azt is lehetővé teszi, hogy kötelezettségének az interneten tegyen eleget, a tájékoztatás nyilvánosságra hozásával. Mindezek alapján megállapítható, hogy az alperes a számára előírt jogi kötelezettségének nem tesz eleget, és ezt a felelősséget el kívánja hárítani magától. Ezzel jelentős mértékben sérül az állampolgárok információs önrendelkezési joga. Kérte annak megvizsgálását is, hogy az alperes tud-e előterjeszteni olyan körülményt, amely az Avtv. 19. § (3), és (6) vagy (7) bekezdése alapján lehetőséget ad számára a kért adatok kiadásának megtagadására. 
A második csoportba tartozó adatok tekintetében a felperes szerint kizárólag az a kérdés, hogy az alperes rendelkezik-e ezekkel az adatokkal, illetve van-e valamilyen törvényes akadálya annak, hogy azokat kiadja. Az jogi vita tárgyát képezheti, hogy ki felelős a tájékoztatásért, konkrétan mely személynek kell azt megtennie, de a jelen jogvita tekintetében ez nem releváns. Megállapítható, hogy egyedül az alperes birtokában vannak ilyen adatok, és azt rajta kívül más nem lenne képes a közvélemény elé tárni. Az információkat pedig közzé is tudná tenni a saját honlapján. Vitatta azt az érvelést, hogy az elsőfokú bíróság szerint az Avtv. 6. §-a alapján teljesítendő előzetes felvilágosítás alóli felmentés, amely a (3) bekezdésben található később is igénybe vehető, nem csak az előzetes felvilágosításra vonatkozóan ad felmentést. Ennek következtében az adatkezelésről utólag sem kell tájékoztatást adni, sőt olyan információkról sem, amelyek az adatkezelést elrendelő törvényben nem is szerepelnek. Az Avtv. paragrafusa a felperes megítélése szerint kifejezetten csak az előzetes felvilágosítás során alkalmazható, ez az (1) bekezdésből következik, amely kifejezetten csak az előzetes felvilágosításról szól. Nem tekinthető relevánsnak a közérdekű adatok kiadása szempontjából, hogy a múlt egy korábbi időpontjában, valamikor egyszer az alperes nem volt köteles ezeket az adatokat személyre szabott módon az érintettek számára megadni. 
A harmadik csoportba tartozó közérdekű adatok kiadása ügyének elbírálása érdekében csupán az számít, hogy a kérés időpontjában az adatok közérdekűek-e, van-e valamilyen törvényes akadálya az adatok kiadásának, és hogy ezeket az információkat korábban az alperes már elérhetővé tette-e. Mindezek alapján kérte az alperes kötelezését a közérdekű adatok nyilvánosságra hozatalára.

Az alperes fellebbezési ellenkérelmében az elsőfokú ítélet helybenhagyását kérte.

A felperes fellebbezése nem alapos.

Az elsőfokú bíróság a lefolytatott bizonyítási eljárás alapján helytálló érdemi döntést hozott, ezért a Fővárosi Ítélőtábla az elsőfokú bíróság ítéletét a Pp. 253. § (2) bekezdése és a Pp. 254. § (3) bekezdése szerint helybenhagyta, annak helyes indokai alapján.

A Fővárosi Ítélőtábla a következőkre alapította döntését.

Az Alkotmány 61. § (1) bekezdése értelmében mindenki jogosult a közérdekű adatok megismerésére. A közérdekű adatok megismerhetősége olyan alapvető, alkotmányosan biztosított emberi jog, amely nem korlátozhatatlan, azonban korlátozásnak meg kell felelnie az alapjogi korlátozásokkal szemben fennálló alkotmányos követelményeknek, amely szerint a korlátozásról csak törvény rendelkezhet, és a korlátozás nem vonatkozhat az alapjog lényeges tartalmára [Alkotmány 8. § (2) bekezdése].
Az Alkotmánybíróság 34/1994. (VI. 24.) AB határozatában hangsúlyozta, hogy az információszabadság korlátozása csak akkor fogadható el alkotmányosan indokoltnak, ha azt más alapjog érvényesülése kényszerítően indokolja.
A személyes adatok védelméről és a közérdekű adatok nyilvánosságáról szóló 1992. évi LXIII. törvény (Avtv.) 20. és 21. §-a alapján a bíróságnak az eljárás során abban kellett állást foglalnia, hogy az alperes a jogszabályoknak megfelelően járt-e el, amikor a felperesi kérelem teljesítését megtagadta. Ebben a tekintetben az alperest terhelte a bizonyítási kötelezettség az eljárásban.
Az Avtv. 2. § 4. pontja értelmében közérdekű adatnak minősül az állami vagy helyi önkormányzati feladatot, valamint jogszabályban meghatározott egyéb közfeladatot ellátó szerv vagy személy kezelésében lévő, valamint a tevékenységére vonatkozó, a személyes adat fogalma alá nem eső, bármilyen módon vagy formában rögzített információ vagy ismeret, függetlenül kezelésének módjától, önálló vagy gyűjteményes jellegétől;
Az Avtv. 19. § (1) bekezdése előírja, hogy az állami vagy helyi önkormányzati feladatot, valamint jogszabályban meghatározott egyéb közfeladatot ellátó szerv vagy személy (továbbiakban: szerv) a feladatkörébe tartozó ügyekben - így különösen az állami és önkormányzati költségvetésre és annak végrehajtására, az állami és önkormányzati vagyon kezelésére, a közpénzek felhasználására és az erre kötött szerződésekre, a piaci szereplők, a magánszervezetek és- személyek részére különleges vagy kizárólagos jogok biztosítására vonatkozóan - köteles elősegíteni és biztosítani a közvélemény pontos és gyors tájékoztatását.
A 19. § (3) bekezdése alapján az (1) bekezdésben említetteknek lehetővé kell tenniük, hogy a kezelésükben lévő közérdekű adatot bárki megismerhesse, kivéve, ha az adatot törvény alapján az arra jogosult szerv állam- vagy szolgálati titokká nyilvánította, illetve ha az nemzetközi szerződésből eredő kötelezettség alapján minősített adat, továbbá, ha a közérdekű adatok nyilvánosságához való jogot - az adatfajták meghatározásával - törvény honvédelmi; nemzetbiztonsági; bűnüldözési vagy bűnmegelőzési; központi pénzügyi vagy devizapolitikai érdekből; külügyi kapcsolatokra, nemzetközi szervezetekkel való kapcsolatokra; és bírósági vagy közigazgatási hatósági eljárásra tekintettel.
A (6) bekezdés szerint közérdekű adatok megismerésével és nyilvánosságával összefüggésben az üzleti titok megismerésére a Polgári Törvénykönyvben foglaltak az irányadók.
A (7) bekezdés akként rendelkezik, hogy a közérdekű adatok nyilvánosságát korlátozhatja, továbbá az Európai Unió jogszabálya az Európai Unió jelentős pénzügy- vagy gazdaságpolitikai érdekére tekintettel, beleértve a monetáris, a költségvetési és az adópolitikai érdeket is.

A 2. § 8. pontja szerint adatkezelőnek az a természetes vagy jogi személy, illetve jogi személyiséggel nem rendelkező szervezet tekinthető, aki vagy amely az adatok kezelésének célját meghatározza, az adatkezelésre (beleértve a felhasznált eszközt) vonatkozó döntéseket meghozza és végrehajtja, vagy az általa megbízott adatfeldolgozóval végrehajtatja;
A törvény 2. § 9. pontjában az adatkezelést akként határozza meg, hogy az alkalmazott eljárástól függetlenül az adatokon végzett bármely művelet vagy a műveletek összessége, így például gyűjtése, felvétele, rögzítése, rendszerezése, tárolása, megváltoztatása, felhasználása, továbbítása, nyilvánosságra hozatala, összehangolása vagy összekapcsolása, zárolása, törlése és megsemmisítése, valamint az adatok további felhasználásának megakadályozása. Adatkezelésnek számít a fénykép-, hang- vagy képfelvétel készítése, valamint a személy azonosítására alkalmas fizikai jellemzők (pl. ujj- vagy tenyérnyomat, DNS-minta, íriszkép) rögzítése is.

Az Avtv. 6. § (1) bekezdése szerint az érintettel az adat felvétele előtt közölni kell, hogy az adatszolgáltatás önkéntes vagy kötelező. Kötelező adatszolgáltatás esetén meg kell jelölni az adatkezelést elrendelő jogszabályt is. A (3) bekezdés értelmében az adatkezelésről való tájékoztatás megtörténik azzal is, hogy jogszabály rendelkezik a már létező adatkezelésből továbbítással vagy összekapcsolással az adat felvételéről.
Az elsőfokú bíróság helytállóan foglalt állást az előzetes adatvédelmi tájékoztatás kibővítésére irányuló igény tekintetében akként, hogy az Avtv. 6. § (1) és (3) bekezdéséből következően az alperesnek a felperes által kért adatok összeállítására, létrehozására vonatkozó kötelezettsége nincsen, figyelemmel arra is, hogy a kezelt adatok felvételét nem az alperes, hanem az egészségügyi szolgáltató végzi. A kialakult bírói gyakorlat szerint az adatkezelő ugyanis nem kötelezhető olyan adatok összegyűjtésére, csoportosítására, amely ebben a formában nem áll a rendelkezésére. Ezen túlmenően az alperest nem terheli olyan, a felperes által hivatkozott kötelezettség, amely szerint az egészségügyi szolgáltatókat tájékoztatnia kellene az adatvédelmi tájékoztatás körében.

Az ... által gyakorolt tételes adattovábbítások tekintetében is helyes döntést hozott az elsőfokú bíróság, amikor megállapította, hogy a 76/2004. (VIII. 19.) ESZCSM rendelet tartalmazza a kért adatokat, a kapcsolati kód képzésének szabályai vonatkozásában pedig az Avtv. személyes adatok kezelésére rendelkezései alapján nincs jogosultsága az adatok kiadására az alperesnek. 

Mindezekre figyelemmel helytállóan járt el az elsőfokú bíróság, amikor a felperes kereseti kérelmét elutasította.

A Fővárosi Ítélőtábla a fellebbezési eljárásban felmerült költségről a Pp. 78. § (1) bekezdése szerint határozott, az alperesi jogi képviselő munkadíját a 32/2003. (VIII. 22.) IM rendelet 3. §-a szerint határozta meg, míg a le nem rótt fellebbezési illetéket a Magyar Állam viseli az Itv. 57. § (1) bekezdés o) pontja alapján.

Budapest, 2009. május 12.

Kizmanné dr. Oszkó Marianne s.k.
a tanács elnöke

	Böszörményiné dr. Kovács Katalin s.k. . Győriné dr.  Maurer Amália s.k.
	előadó bíró 	bíró

A kiadmány hiteléül:
tisztviselő