Fővárosi Ítélőtábla
13.Gf.40.090/2010/4.

A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG NEVÉBEN!

A Fővárosi Ítélőtábla a Vígh és Vágó Ügyvédi Iroda (1113 Budapest, Tas vezér u. 18. V. 4. szám, ügyintéző: dr. Vígh Szabolcsügyvéd) által képviselt felperesnek dr. Sommer János jogtanácsosáltal képviselt Budapest Főváros .. kerület … Önkormányzat  alperes ellen vállalkozói díj  megfizetése iránt indult perében a Fővárosi Bíróság 2009. december 15-én kelt 10.G.41.710/2009/4. számú ítélete ellen az alperes részéről 5. sorszám alatt előterjesztett fellebbezés folytán  meghozta az alábbi 

ítéletet:

A Fővárosi Ítélőtábla az elsőfokú bíróság ítéletét helybenhagyja. 

Kötelezi az alperest, hogy 15 napon belül fizessen meg a felperesnek 230.000 (Kettőszáz-harmincezer) forint + áfa összegű ügyvédi munkadíjból álló másodfokú perköltséget. 

Az alperes személyes illetékmentessége folytán le nem rótt 558.800 (Ötszázötvennyolcezer-nyolcszáz) forint fellebbezési illetéket az állam viseli.

Az ítélet ellen fellebbezésnek nincs helye.

Indokolás

Az elsőfokú bíróság által megállapított tényállás lényege szerint Budapest ... kerület Főváros … Önkormányzat Költségvetési és Pénzügyi Bizottsága (továbbiakban: KPB) 2004. július 6-án határozatban kérte fel a Budapest Főváros … Önkormányzat Polgármesteri Hivatalát (továbbiakban: Polgármesteri Hivatal) az adattárház koncepció elkészítésére vonatkozó beszerzési eljárás lebonyolítására. 2004. július 22-én az alperes polgármestere írásban az alperes nevében ajánlatot kért be a felperestől is az adatvagyon felmérésével, valamint az adattárház specifikálásával kapcsolatban. 

Az ajánlatkérés alapján a felperes és másik két cég tett ajánlatot. A KPB 2004. augusztus 5. napján a 392/2004. (VIII.5.) KPB számú határozatával mindhárom ajánlatot érvénytelenné nyilvánította, majd ezt követően a 393/2004. (VIII. 5.) KPB számú határozatával a közbeszerzésről szóló 2003. évi CXXIX. törvény (továbbiakban: közbeszerzési törvény) 296. § c) pontja alapján úgy döntött, hogy az adattárház koncepció kidolgozásával a felperest bízza meg 7.450.000 forint + áfa összegű vállalkozói díj mellett a határozat mellékletét képező ajánlat szerinti feltételekkel. 2004. szeptember 20-án a felperes ügyvezetője, 2004. október 27-én az alperes polgármestere aláírta a vállalkozási szerződést. Az alperes megbízta a felperest az alperes adatvagyonának felmérésével és az adattárház rendszerének specifikálásával. A szerződés teljesítésének határideje 2004. november 30-a volt, a fizetési határidő pedig a teljesítésigazolás kiállításától számított legfeljebb 30 naptári nap. A teljesítésigazolást az alperes az egyes dokumentumok átvételét követően volt köteles kiállítani. A szerződésben kijelölésre kerültek a projektben résztvevő szakértők, illetve a szakmai kapcsolattartók, az alperes részéről T. Sz. , a Polgármesteri Hivatal Informatikai Osztályának (továbbiakban: Informatikai Osztály) vezetője, a felperes részéről Zs. G.  ügyvezető. T. Sz.  2005. április 2. napjáig állt a Polgármesteri Hivatal alkalmazásában, majd a felperessel való kapcsolattartást K. T. G., az Informatikai Csoport vezetője vette át. Az Informatikai Osztály alkalmazottja, D.-né V. A. 2005. február 28-án K. G.-tól, a felperes dolgozójától átvette a jegyzőkönyvben rögzített dokumentumokat az adatvagyon felmérése és az adattárház koncepciójára vonatkozóan. Informatikai Osztály fejléces levélben 2005. augusztus 19-i keltezéssel rögzítette, hogy a felperes mint vállalkozó elkészítette és átadta 2005. június 30-án az adatvagyon felmérés és adattárház specifikálás végleges verzióját, az átadott dokumentáció megfelel a vállalkozási szerződésben és a 2005. március 11-i egyeztető megbeszélésen felsorolt elvárásoknak. A levélen K. T. G. informatikai csoportvezető neve és a Polgármesteri Hivatal 146. számú bélyegző lenyomata szerepel.

A felperes 2005. augusztus 24-én 2005. augusztus 31-i fizetési határidővel kiállította a 9.312.500 forint vállalkozói díjról a számláját, amelyet az alperes nem fizetett meg. 

Az előzetes felszólítást követően a felperes - visszautasítva az alperesnek a vállalkozási díj felének megfizetésére vonatkozó ajánlatát - a kereseti kérelmében 9.312.500 forint vállalkozói díj és ennek 2005. augusztus 31-től a kifizetés napjáig járó késedelmi kamata, valamint a perköltség megfizetésére kérte kötelezni az alperest. Előadta, hogy a szerződés az előírt határidőben azért nem teljesült, mert az alperes késedelmesen bocsátotta a felperes rendelkezésére a szükséges adatokat, azonban a teljesítésigazolás szerint a felperes a vállalkozási szerződésben foglaltaknak eleget tett. A felperes - arra az esetre, ha az elsőfokú bíróság elfogadná az alperesnek a szerződés semmisségére vonatkozó álláspontját - másodlagosan kártérítés jogcímén kérte az alperes marasztalását.

Az alperes a kereset elutasítását kérte. Előadta, hogy a szerződés a határozott idő leteltével, 2004. november 30. napjával megszűnt, ezen időpontig a felperes nem teljesített, és az alperes teljesítési érdeke kizárólag 2004. évben állt fenn. Az alperes hivatkozott arra is, hogy nem az alperes meghatalmazottja vette át a teljesítést, a Polgármesteri Hivatal bélyegzőjét is jogellenesen használták a teljesítésigazoláson. Utalt a szerződés semmisségére is, valamint arra, hogy a felperesi tevékenység nem ér annyit, amennyit kér érte, ebben a körben informatikus értékbecslő igazságügyi szakértő kirendelésére is indítványt tett. 

Az elsőfokú bíróság az eljárás során tanúként hallgatta meg K. T. G.t, aki előadta, hogy T. Sz.  volt az Informatikai Osztály korábbi vezetője. Az Informatikai Osztály megszűnését követően annak feladatát az Informatikai Csoport vette át, amelynek vezetője lett. A tanú a szerződés teljesítésében kezdettől fogva közreműködött. Előadta, hogy az adatszolgáltatásban volt fennakadás és késedelem, azonban a 2005. június 29. és 30. napján átvett anyagokkal kapcsolatban hiányosságot a felperes felé nem jelzett. Az elsőfokú eljárásban meghallgatott D.-né V. A. tanú előadta, hogy a 146-os számú bélyegzőt ő vette át használatra, az Informatikai Osztályon titkárnőként dolgozott, azonban a teljesítésigazolás keltezésének időpontjában (2005. augusztus 19-én) valószínűleg szabadságon volt, és a bélyegzőt az osztályon belül bárki használhatta.

Az elsőfokú bíróság a 2009. december 5-én kelt 10.G.41.710/2009/4. számú ítéletével kötelezte az alperest, hogy 15 napon belül fizessen meg a felperesnek 9.312.500 forintot és ezen összegnek 2005. augusztus 31. napjától kezdődően a kifizetés napjáig járó, a késedelemmel érintett naptári félévet megelőző utolsó napon érvényes jegybanki alapkamat hét százalékkal növelt összegének megfelelő mértékű késedelmi kamatát, valamint 1.140.800 forint perköltséget.

Az elsőfokú bíróság a Ptk. 389. §-ára alapítottan megállapította, hogy a felek között a vállalkozási szerződés érvényesen létrejött, és azt a felperes - bár késedelmesen - teljesítette is, ezért az alperes jogosult lett volna elállásra, azonban elállás nem történt, a felperesi teljesítést az alperes elfogadta, ezt a teljesítésigazolás is bizonyítja. Az elsőfokú bíróság indokolása szerint a Pp. 164. § (1) bekezdése és a 197. § (1) bekezdése, a Ptk. 300. §-a, 313. §-a és 397. § (1) bekezdése alapján az alperes köteles a vállalkozói díjat megfizetni.

Az elsőfokú bíróság a közbeszerzési törvény 296. § c) pontja, 340. § (7) bekezdése és 350. §-a felhívása mellett utalt arra, hogy közbeszerzési döntőbizottsági eljárás, illetve bírósági eljárás a közbeszerzési eljárásra vonatkozó szabályok megsértése miatt nem volt, erre az elsőfokú eljárásban adat nem merült fel, így az alperes a szerződés semmisségére alaptalanul hivatkozott. Ennek megfelelően a kikötött vállalkozói díj a Ptk. 277. § (1) és (4) bekezdése, 299. § (1) bekezdése, 300. § (1)-(2) bekezdése, 313. §-a és 320. § (1) bekezdése értelmében a felperest megilleti.

Az elsőfokú bíróság a Ptk. 298. § a) pontja és 301/A. §-a alapján kötelezte  az alperest a késedelmi kamat, valamint a Pp. 78. § (1) bekezdése és a 32/2003.(VIII.22.)IM rendelet 3.  § (2) és (6) bekezdése alapján perköltség megfizetésére.

Az ítélet ellen az alperes nyújtott be fellebbezést (5. sorszám), elsődlegesen az ítélet megváltoztatását és a felperes keresetének elutasítását, másodlagosan az elsőfokú ítélet hatályon kívül helyezését, az elsőfokú bíróság újabb eljárásra és újabb határozat hozatalára kötelezését kérte. Hivatkozott arra, hogy a felperes nem az alperes kezéhez teljesített, a Polgármesteri Hivatal nem az alperesi önkormányzat képviselője. Ha történt is teljesítés, az nem az alperes, hanem a Polgármesteri Hivatal részére történt, amely nem volt szerződő fél. Hivatkozott arra is, hogy K. T. G., az Informatikai Csoport vezetője semmiképpen nem volt T. Sz. , az Informatikai Osztály vezetőjének utódja, aki meghatalmazással nem rendelkezett az alperes képviseletére, a szerződéssel kapcsolatban Cs. B.  polgármester volt a képviselő. Előadta azt is, hogy a 2005. augusztus 19-i teljesítésigazolás nem az alperestől, hanem a Polgármesteri Hivataltól, esetleg egy rosszhiszemű magánokirat-hamisítótól származik, így K. T. G. képviseleti jogosultságának hiányában a felperes semmit sem követelhet az alperestől.

Az alperes a fellebbezésében hivatkozott arra is, hogy K. T. G., illetve D.-né V. A. tanúkénti meghallgatása során nem erősítette meg a teljesítésigazolás valódiságát. Az alperes utalt arra, hogy a nevezettek szabadságon voltak, és feltehetőleg egy álképviselő pecsételte le az iratot, így gyakorlatilag a teljesítésigazolást meghamisították. Kijelentette, hogy a felperessel szemben igényt nem érvényesített a szerződéssel kapcsolatban a közbeszerzési törvény megsértése miatt, azonban a szerződés semmisségére így is hivatkozhat. Az érdekmúlás vagy a semmisség mindenképpen fennáll, mivel ha rendkívüli sürgősség nem állt fenn 2004-ben, akkor a felperes kiválasztása jogszabályba ütköző, azaz semmis szerződést eredményezett, amennyiben viszont a rendkívüli sürgősség fennállt, akkor az egy évvel későbbi érdekmúlás logikailag bekövetkezett. A végső teljesítési határidő, 2004. november 30-a eltelt, így a lehetetlenülés bekövetkezett. Hiányolta, hogy az elsőfokú bíróság a tényállást a felperes másodlagosan előterjesztett kártérítési igénye tekintetében nem vizsgálta. Kijelentette, hogy a felek szándéka a 2004. november 30-i dátum végső teljesítési határidőként történt meghatározásával arra irányult, hogy a későbbi teljesítés már nem lehetséges, az alperes számára súlyos érdeksérelmet eredményez, hogy egy évvel későbbi, másik jogi személy részére történő teljesítést is jogszerűnek fogadott el az elsőfokú bíróság. 

Az alperes a másodfokú eljárásban tartott tárgyaláson a fellebbezését kiegészítette és a felperes fellebbezési ellenkérelmére észrevételeket tett, valamint csatolta a felperes felszólító leveleit, amelyeket a Polgármesteri Hivatalhoz, K. T. G.-hoz, D.-né V. A.-hoz és T. Sz.-hoz címzett és részükre küldött meg. Az alperes álláspontja szerint ezekkel azt bizonyítja, hogy a felperes elfogadta az alperes álláspontját, és már nem az alperessel, hanem más személyekkel szemben kívánja az igényét érvényesíteni.

A felperes a fellebbezési ellenkérelmében lényegében az elsőfokú ítélet helybenhagyását és az alperes másodfokú perköltségben történő marasztalását kérte. Álláspontja szerint az elsőfokú bíróság a tényállást helyesen állapította meg és döntését a jogszabályok helyes értelmezésével hozta meg. Utalt arra, hogy az alperes a Polgármesteri Hivatalnak a szerződésre vonatkozó képviseleti jogát nem ismeri el, de ez elfogadhatatlan és az alperes pervitelét rosszhiszeműnek tartja. Előadta, hogy az alperes, illetve a Polgármesteri Hivatal a szerződéskötés előtt és a szerződés teljesítése során közreműködött, amelyből arra lehetett következtetni, hogy a két intézmény jogilag azonos, továbbá a honlapjai sem különülnek el, a két intézmény jogi képviseletét ugyanaz a személy látja el és a két intézmény nevében ugyanazon fejléces papírral folytatja a levelezését, és az alperes egyezségi ajánlatot is tett. Felhívta a figyelmet arra, hogy az alperes és a Polgármesteri Hivatal végig együttműködött vele, az alperes saját maga adta meg kapcsolattartónak a Polgármesteri Hivatalt, illetve annak munkatársait. Kijelentette, hogy a K. T. G. által átvett CD lemez is az alperesnél van, és korábban jegyzőkönyvben rögzítésre került az informatikai és pénzügyi osztály felhatalmazása. Felhívta a figyelmet K. T. G. tanúvallomásában foglaltakra, amely szerint az Informatikai Osztály jogutódja az Informatikai Csoport volt, és ő maga volt T. Sz.  utóda, továbbá T. Sz.  nem magánszemélyként, hanem a Polgármesteri Hivatal Informatikai Osztályának képviseletében került megbízásra, és az Informatikai Osztály igazolta a teljesítést is a szakmai kompetencia okán. Véleménye szerint életszerűtlen, hogy a polgármester ilyen jogot személyesen fenntartott volna magának, a polgármester a szerződés teljesítése során nem vett részt. A CD-k a Polgármesteri Hivatal közreműködésével az alpereshez kerültek és ott is vannak. Álláspontja szerint a felperes nem vizsgálhatta, hogy a bélyegzőhasználat a Polgármesteri Hivatalban megfelel-e a belső eljárási rendnek, így az alperes nem mentesül a szerződéses kötelezettsége alól. Semmisségre az alperes nem hivatkozhat, ha a vállalkozási szerződés kapcsán a közbeszerzési törvénybe ütközés megállapítható lenne, akkor sem mentesülne a fizetési kötelezettség teljesítése alól, mivel ez esetben kártérítés fizetésére volna köteles. Véleménye szerint az érdekmúlásra való alperesi hivatkozás sem elfogadható, ugyanis az alperes nem állt el a szerződéstől, hanem folyamatosan közreműködött a teljesítésben, azt elfogadta és a számlát is befogadta, a kifogásait csak a peres eljárás folyamán hozta fel. A teljesítési határidő túllépése nem lehetetlenülés, hanem késedelem, annak jogkövetkezményeivel. Utalt arra, hogy egy eredménykötelmet keletkeztető szerződés határozott időre nem köthető, a szóban forgó vállalkozási szerződés sem határozott idejű szerződés volt. Kérte az ügyvédi munkadíjból álló perköltségét a 32/2003.(VIII.22.) IM rendelet szerint meghatározott összegben. 

A felperes a másodfokú eljárásban tartott tárgyaláson előadta, hogy azért tett lépéseket a Polgármesteri Hivatal és más személyek irányába, hogy esetlegesen a követelés a későbbiekben velük szemben is érvényesíthető legyen, ne hivatkozhassanak elévülésre. Az alperes álláspontját elfogadhatatlannak tartotta, és a követelését változatlanul fenntartotta az alperessel szemben. Álláspontja szerint a teljesítésigazolás birtokában további bizonyítási kötelezettség nem terheli, az alperesnek kellett volna bizonyítania, hogy a felperesi teljesítés miért nem volt szerződésszerű. Utalt arra, hogy az alperes befogadta és nem küldte vissza a felperes számláját. Az alperesnek valószínűleg az ügyintézés során tudnia kellett arról, hogy a teljesítésigazolás a felperes részére kiadásra került. 

A fellebbezés megalapozatlan.

A Ptk. 389. §-a értelmében vállalkozási szerződés alapján a vállalkozó valamely dolog tervezésére, elkészítésére, feldolgozására, átalakítására, üzembe helyezésére, megjavítására vagy munkával elérhető más eredmény létrehozására, a megrendelő pedig a szolgáltatás átvételére és díj fizetésére köteles. 

A Ptk. 397. § (1) bekezdése alapján a díj - ha jogszabály kivételt nem tesz - a vállalkozás teljesítésekor esedékes. 

Az alperes a fellebbezésében elsősorban arra hivatkozott, hogy a felperes nem az alperes részére teljesített. 

A helyi önkormányzatokról szóló 1990. évi LXV. törvény (továbbiakban: Ötv.). 38. § (1) bekezdése szerint a képviselő-testület - többek között - az önkormányzat működésével kapcsolatos feladatok ellátására polgármesteri hivatal elnevezéssel egységes hivatalt hoz létre, míg a 35. § (1) bekezdése alapján a polgármester az önkormányzati feladatait is a polgármesteri hivatal, mint a képviselő-testület hivatalának közreműködésével látja el. 

Ezekkel összhangban a Képviselő-testület és Szervei Szervezeti és Működési Szabályzatáról Budapest … Önkormányzat Képviselő-testületének 21/2002. (XI.07.) számú rendelete rögzíti a 65. § (1)-(2) bekezdéseiben, hogy az önkormányzat képviselő testülete a testületek, a tisztségviselők munkájának segítésére, az önkormányzati feladatok végrehajtására egységes hivatalt hoz létre, amelynek vezetője a jegyző.

Az Ötv. 9. § (2) bekezdése értelmében az önkormányzat jogi személy. Az önkormányzati feladat- és hatáskörök a képviselő-testületet illetik meg és a képviselő-testületet a polgármester képviseli. 

A polgármesteri hivatal a helyi önkormányzatok gazdálkodásának végrehajtó szerve, amely költségvetési szervként működik {az államháztartásról szóló 1992. évi XXXVIII. törvény (továbbiakban: Áht.) 66. §, és - a szerződéskötés időpontjában irányadó - az államháztartás működési rendjéről szóló 217/1998. (XII.30.) Korm. rendelet (továbbiakban: Korm. rendelet) 12. § (3) bekezdése a) pontjának 1. alpontja (azonosan a jelenleg hatályos 292/2009. (XII.19.) Korm. rendelet 8. § (3) bekezdés ab. alpontjával)}, ezért a Ptk. 36. § (1) bekezdése alapján - jogalanyisága szempontjából - az önkormányzattól elkülönült jogi személy.

Az Ötv. 35. § (2) bekezdése alapján a polgármester a képviselő-testület döntései szerint és saját önkormányzati jogkörében irányítja a polgármesteri hivatalt, míg a helyi önkormányzatok és szerveik, a köztársasági megbízottak, valamint egyes centrális alárendeltségű szervek feladat- és hatásköreiről szóló 1991. évi XX. törvény 139. § (1) bekezdésének d) pontja alapján a helyi önkormányzat nevében kötelezettséget vállalhat, erre más személyt felhatalmazhat. 

A Korm. rendelet 134. § (3) bekezdésének szabályozása szerint a helyi önkormányzat nevében kötelezettséget a polgármester vagy az általa felhatalmazott személy vállalhat, és a kötelezettségvállalás ellenjegyzésére a jegyző vagy az általa felhatalmazott személy jogosult.  A 135. § (1) bekezdés alapján a kiadás teljesítésének és a bevétel beszedésének elrendelése előtt okmányok alapján ellenőrizni, szakmailag igazolni kell azok jogosultságát, összegszerűségét, a szerződés, megrendelés, megállapodás teljesítését. A szakmai teljesítésigazolás alapján az érvényesítőnek ellenőriznie kell az összegszerűséget, a fedezet meglétét, és azt, hogy az előírt alaki követelményeket betartották-e. A kötelezettségvállaló és az ellenjegyző, illetőleg az utalványozó és az ellenjegyző - ugyanazon gazdasági eseményre vonatkozóan - azonos személy nem lehet {138. § (1) bekezdés}.

Az Ötv. 1. § (6) bekezdésének b) pontja alapján az önkormányzat tulajdonával önállóan rendelkezik, bevételeivel önállóan gazdálkodik, az önként vállalt és a kötelező önkormányzati feladatok ellátásáról egységes költségvetéséből gondoskodik, és saját felelősségére vállalkozói tevékenységet is folytathat. 

Az önkormányzat, mint az Alkotmányban szabályozott helyi közhatalmi szerv, a költségvetés önkormányzati alrendszereként {Áht. 2. § (3) bekezdés} a tulajdonosi jogosultságából fakadó gazdálkodási feladatait a fentiek szerinti felhatalmazás alapján kizárólag az államháztartást és annak működési rendjét szabályozó normák, valamint az Ötv. és az ahhoz kapcsolódó jogszabályok által meghatározott szervezeti rendben gyakorolhatja. Az önkormányzat tulajdonosi jogait gyakorló képviselő-testület {Alkotmány 44/A. § (1) bekezdés b) pont} hatásköreit a polgármesterre és a bizottságaira ruházhatja {Ötv. 9. § (3) bekezdés}. 

A per tárgyát képező szerződést az alperes polgármestere ez utóbbi jogkörében és az Ötv. 9. § (1) bekezdésében foglalt képviseleti jogosultsága folytán írta alá. Az Ötv. 36. § (2) bekezdése alapján a polgármesteri hivatalt a jegyző vezeti, aki a 36. § (2) bekezdésének a) alpontja értelmében gondoskodik az önkormányzat működésével kapcsolatos feladatok ellátásáról is. 

Ez utóbbi feladatkörében a jegyző - vagy az általa felhatalmazott személy - a polgármesteri hivatal szerveként gondoskodik a Korm. rendelet 134. § (3) bekezdése szerint a kötelezettségvállalások ellenjegyzéséről. A jegyző a képviselő-testület felhatalmazása alapján az általa irányított polgármesteri hivatal és annak szervezeti egységei útján az 1991. évi XX. törvény 140. § (1) bekezdésének a) pontja értelmében, mint operatív gazdálkodási feladat irányítására kijelölt szervezet látja el a Korm. rendelet 135. (1) bekezdésében foglalt feladatokat, ennek keretén belül ellenőrzi a megrendelések teljesítésének szakmai igazolását is.

A polgármesteri hivatal és az önkormányzat elkülönült jogalanyisága ezért nem jelent szervezeti és gazdálkodási önállóságot, mert a polgármesteri hivatal - egyéb hatáskörei mellett - az önkormányzat működésének elősegítésére és az önkormányzat gazdálkodásával kapcsolatos döntések végrehajtására létrehozott költségvetési szerv.  A polgármesteri hivatal a fentiek alapján a törvényben szabályozott feladatkörének ellátása során köteles az önkormányzat által megkötött szerződések teljesítésének ellenőrzésében közreműködni és az e körben ellátott tevékenységének joghatása minden esetben az önkormányzatot jogosítja és kötelezi.

A Ptk. 277. § (1) bekezdése alapján a szerződéseket tartalmuknak megfelelően, a megszabott helyen és időben kell teljesíteni. 

A felek által megkötött szerződésben a kapcsolattartóként kijelölt T. Sz.  a Polgármesteri Hivatal szervezeti egységének (Informatikai Osztály) vezetőjeként látta el feladatát, amellyel az alperes (Cs. B.  polgármestere útján) egyértelművé tette, hogy a felperes saját szolgáltatását milyen módon kell teljesíteni. A teljesítés módját és helyét nem a Polgármesteri Hivatal alkalmazásában álló munkavállalók személye, hanem az érintett szakmai terület feladatainak ellátására létrehozott szervezeti egység határozza meg, ezért a felperes - függetlenül az alperes alkalmazásában álló munkavállalók személyének és az alperes szervezeti egységeinek időközbeni változásától - a felek kötelmi jogviszonyára irányadó megállapodás alapján a vállalt szolgáltatási kötelezettségének kizárólag a szerződésben meghatározott módon, a Polgármesteri Hivatal útján, az adott szakmai feladatra kijelölt Informatikai Osztály (illetve Informatikai Csoport) részére, a teljesítés időpontjában hatáskörrel rendelkező személy felé tudott eleget tenni.

A kifejtett indokok alapján azzal, hogy a felperes a megszűnt Informatikai Osztály feladatkörének teljesítésére kijelölt Informatikai Csoport részére a dokumentációt átadta, a szerződést teljesítette, ennek igazolására a teljesítésigazolást megkapta, amelynek következtében jogosulttá vált az alperessel szemben a pénzbeli ellenszolgáltatás, a vállalkozói díjának  követelésére.

A fenti jogszabályi rendelkezések, illetve a felek által megkötött szerződés alapján - mint ahogyan azt az elsőfokú bíróság is megállapította - a 2005. augusztus 19. napján kelt teljesítésigazolás szerint a felperes a szerződési kötelezettségeit teljesítette, így a vállalkozói díj megilleti. A felek szerződésében egyösszegű vállalkozói díj szerepelt, az alperes befogadta a felperes számláját, azt nem küldte vissza. Az alperes a felperesi teljesítéssel kapcsolatos kifogásait csupán a peres eljárásban hozta fel, de ezeket sem konkretizálta. Nem jelölte meg, hogy a felperesi teljesítés miért nem volt szerződésszerű, miért volt a kikötött vállalkozói díj a felperesi szolgáltatáshoz képest eltúlzott mértékű, illetve értékaránytalan. Ebben a körben az alperes semmilyen összegszerűséggel kapcsolatos előadást nem tett. 

Az alperes csupán hivatkozott arra, hogy esetleg egy rosszhiszemű magánokirat hamisítótól származik a teljesítésigazolás, de ezen állítását semmivel nem bizonyította. Az alperes nem hivatkozott arra, hogy a teljesítésigazolás jogosulatlan kiállítása, az esetleges magánokirat hamisítás miatt büntető eljárás indult volna, amelynek bizonyítása a Pp. 164. § (1) bekezdése értelmében az alperest terhelte, amit az alperes nem teljesített. 

Az alperes a közbeszerzési eljárásra vonatkozó jogszabályok megsértésére alapítottan az erre biztosított határidő alatt eljárást nem kezdeményezett, így ezekre hivatkozással utóbb igényt már nem érvényesíthet.

A felperes által elsődlegesen vállalkozói díj megfizetése iránt előterjesztett kereseti kérelme sikeres lett, ezért az elsőfokú bíróság helyesen mellőzte a másodlagosan előterjesztett, kártérítés megfizetésére irányuló kereseti kérelem érdemi vizsgálatát. 

Mindezek alapján a Fővárosi Ítélőtábla - lényegében az elsőfokú bíróság ítéletében rögzített indokok mellett, azokat részben kiegészítve - az elsőfokú bíróság ítéletét a Pp. 253. § (2) bekezdése alapján helybenhagyta.

Az alperes fellebbezése megalapozatlan volt, ezért a Fővárosi Ítélőtábla a Pp. 78. § (1) bekezdése és a 239. §-a alapján kötelezte az alperest a felperes részére másodfokú perköltség megfizetésére, melynek összegét mérlegeléssel állapította meg a 32/2003.(VIII.22.) IM rendelet 3. § (5) bekezdése alapján.

Az alperes az Itv. 5. § (1) bekezdésének b) pontjában személyes illetékmentességben részesült, ezért a le nem rótt, az Itv. 46. § (1) bekezdése szerinti 558.800 forint fellebbezési illetéket az állam viseli a 6/1986.(VI.26.)IM rendelet 14. §-a alapján.

Budapest, 2010. május 19.

Dr. Koday Zsuzsanna s.k.
  a tanács elnöke
  Dr. Molnár József s.k.	    	          Dr. Sándor Ottó s.k.
        előadó bíró 								            bíró

A kiadmány hiteléül:
bírósági tisztviselő