Fővárosi Törvényszék
10.B.757/2017/20.

A Fővárosi Törvényszék Budapesten 2017. október 20. napján, 2018. január 17. és 19. napján, 2018. március 28. napján és 2018. június 06. napján megtartott nyilvános, folytatólagos tárgyalás alapján meghozta és a tanács elnöke 2018. június 06. napján kihirdette az alábbi    

ítéletet

vádlott neve vádlott			- 
						magyar állampolgár - 

b ű n ö s :

emberölés bűntettének kísérletében (Btk. 160.§ (1) (2) bekezdés a) pont)
kábítószer birtoklásának vétségében (Btk. 178.§ (1) (5) bekezdés a) pont)

Ezért őt a bíróság 10 (tíz) év szabadságvesztésre és 6 (hat) évre a közügyektől eltiltásra ítéli halmazati büntetésül. 

A szabadságvesztést fegyházban kell végrehajtani.

A vádlott legkorábban a szabadságvesztés 2/3 részét követő napon bocsátható feltételes szabadságra. 

A bíróság az eljárás során a BRFK Életvédelmi Osztályán lefoglalt ... számon lefoglalt, a Fővárosi Törvényszék Gazdasági Hivatalában ... alatt kezelt, a bűnjeljegyzékben
 
1. tételszám alatti 1 db konyhakést (fekete, műanyag nyelű, 32 cm teljes hossz, 20 cm pengehossz) és
7. tételszám alatti 1 db konyhakést (fekete, műanyag nyelű, 33,5 cm teljes hossz, 19 cm pengehossz) elkobozza,

2. tételszám alatti 1 db póló (... márkájú, fekete színű, vérrel szennyezett),
3. tételszám alatti 1 db szabadidő felső (... márkájú, vérrel szennyezett),
4. tételszám alatti 1 db trikó (... márkájú, vérrel szennyezett),
5. tételszám alatti 1 db nadrág (szövet, sötét színű, ... márkájú, vérrel szennyezett),
6. tételszám alatti 1 db vérminta, valamint
8. tételszám alatti 1 db vérminta,
9. tételszám alatti 1 db sörös doboz (üres, összelapított, ... feliratú),
10. tételszám alatti 1 db törölköző (130X65 cm, frottír, vérrel szennyezett),
11. tételszám alatti 1 db kulcs és a hozzá tartozó kulcscsomó (vérrel szennyezett) és
12. tételszám alatti 29 db vérminta lefoglalását megszünteti,
a 11. tételszám alatti tárgyat személy1nek (cím1.) kiadni rendeli, a többi tárgy megsemmisítését rendeli el.

A vádlott köteles 772.168,- (hétszázhetvenkétezer-százhatvannyolc) forint bűnügyi költséget az államnak megfizetni.

Indokolás

A vád

A Fővárosi Főügyészség ... számú vádiratában a Btk. 160. § (1) bekezdésébe ütköző és a (2) bekezdés a) pontja szerint minősülő, előre kitervelten elkövetett emberölés bűntettének kísérletével, valamint a Btk. 178. (1) bekezdésébe ütköző és az (5) bekezdés a) pontja szerint minősülő, megszerzéssel csekély mennyiségre elkövetett kábítószer birtoklásának vétségével
vádolta.
A tárgyaláson jelen volt ügyész a vádirati tényállást és minősítést változatlanul fenntartotta.

Személyi körülmények

vádlott neve vádlott egyetemi végzettséggel rendelkezik, szociológiát tanult alapképzésben és mesterfokozatban nemzetközi kapcsolatokat végzett, a magyaron kívül angolul, románul és németül beszél. Ügyfélszolgálati asszisztensként dolgozik, havi nettó 145.000,- forint a jövedelme, emellett cafeteriában és egyéb juttatásokban részesül. Jelen eljárásban elbírált cselekménye óta új élettársi kapcsolatban él. Egy kiskorú gyermeke van, akinek a sértett az édesapja. Eltartásához havi 40-45.000,- forinttal, valamint természetbeli juttatásokkal járul hozzá. Vagyona, ismert betegsége nincs. Büntetlen előéletű.

A tényállás

vádlott neve vádlott és személy2 sértett 2011. évben létesítettek élettársi kapcsolatot egymással.

A vádlott és a sértett viszonya - gyakori nézeteltéréseik, a sértett éveken át tartó, a vádlottat érő pszichés nyomásgyakorlása miatt - fokozatosan megromlott, ezért a kapcsolat megszakítását tervezték. 2013. év nyarán azonban közös gyermekük született, amire tekintettel úgy döntöttek, hogy folytatják a kapcsolatukat. A gyermek megszületése után állandóvá váltak közöttük a viták, veszekedések, amelyek elsősorban abból eredtek, hogy a sértett megítélése szerint a vádlott nem tudta megfelelően gondozni a gyermeket, és ezt a sértett rendszeresen szóvá tette. A konfliktusok következtében 2013. év végén a vádlott és a sértett között az életközösség megszakadt, de továbbra is közös lakásban laktak.

2014. évben vádlott neve vádlott munkába állt, személy2 sértett pedig gyermekgondozást segítő ellátást vett igénybe és gondozta a gyermeket. A vádlott abban bízva, hogy ezáltal enyhíthető a közte és a sértett közötti konfliktus, elhitette a sértettel, hogy daganatos betegségben szenved, és emiatt kezeléseken vesz részt.

2015. év második felében vádlott neve vádlott új párkapcsolatot létesített, és azt tervezte, hogy elköltözik a sértettel közösen használt bérelt lakásból és gyermeküket is magával viszi. 2016. január 2. napján személy2 sértett a vádlottat olyan tartalmú nyilatkozat megírására bírta rá, amely szerint szétköltözésüket követően a vádlott közös gyermeküket, kk. személy3at a személy2nél hagyja „nevelésre", és 2016 júniusáig vállalja annak ügyvédi okiratban rögzítését, hogy a sértett egyedül jogosult dönteni a gyermeket érintő valamennyi kérdésben, továbbá a vádlott nem kér láthatást. A sértett emellett - korábbi kölcsönök címén - 3,8 millió forint összegű követelést támasztott a vádlottal szemben.

2016. január 5. napját megelőzően - közelebbről meg nem állapítható időben - vádlott neve vádlott, hogy gyermekével együtt szabadulhasson személy2vel fennálló kapcsolatából, elhatározta, hogy megöli személy2 sértettet. A vádlott ebből a célból ismeretlen körülmények között legalább 1,5 gramm gamma-hidroxi-vajsavat (GHB) vagy - az emberi szervezetben a fogyasztást követően GHB-vá átalakuló - gamma-butirolaktont (GBL) szerzett be.

2016. január 5. napján vádlott neve vádlott 17 óra 30 perc körüli időben érkezett haza a cím1 alatti lakásba, személy2 sértett és kk. személy3 ekkor otthon tartózkodtak. A vádlott azt javasolta a személy2nek, hogy fogyasszák el együtt a vádlott által hazavitt sört, ebbe a sértett beleegyezett. A vádlott a sört kitöltötte két pohárba, és a sértett italába - anélkül, hogy azt a sértett észlelte volna - pontosan meg nem határozható mennyiségű, de legalább 1,5 gramm GHB-t vagy GBL-t tett. A sértett a sörét a saját üres korsójába öntötte át, de csak néhány kortyot ivott a sörből, ezért a vádlott rövidesen további fogyasztásra biztatta őt, amire a sértett ismét ivott az italból. Néhány perccel később a sörrel elfogyasztott kábítószertől rosszullét tört rá, a mellékhelyiségbe ment, hányt és összeesett.

vádlott neve vádlott ekkor kk. személy3at a fürdőszobába terelte és becsukta a helyiség ajtaját, majd magához vett egy 20 cm pengehosszúságú konyhakést és bement a sértett után a mellékhelyiségbe. A vádlott a vécécsésze előtt a földön térdelő-fekvő, kábult állapotban lévő sértett fejét - a hajánál megragadva - felemelte, majd a késsel legalább három alkalommal, a közepest meghaladó erővel elvágta a sértett nyakának elülső részét. A sértett észlelte a támadást, az adrenalin hatására kissé magához tért, és a késpengére ráfogva próbált védekezni, így közte és a vádlott között dulakodás alakult ki, ami az előszobában folytatódott. Ennek során a vádlott a nála lévő késsel több esetben a sértett felé - elsősorban annak nyaka irányába - szúrt, és közben azt kiabálta a személy2nek, hogy „Te majom, te kretén, te állat, öt évig aláztál!" A sértett a szúrások többségét a kezével hárítani tudta, illetve védekezésként többször megharapta a vádlottat, majd sikerült tőle elvennie a kést, és azt a mellékhelyiség ajtajának alsó szellőzőnyílásán keresztül bedobta a helyiségbe. A vádlott azonban kihozta a mellékhelyiségből a kést, és a konyhába bemenve egy másik, 19 cm pengehosszúságú konyhakést is magához vett, majd a késekkel újra a személy2re támadt. A személy2nek sikerült eljutnia a lakás bejárati ajtajához, és - mivel a nyaki sérülései miatt kiáltani nem tudott - azon dörömbölve próbált segítséget kérni. A sértett ezután az egyik kést ismét elvette a vádlottól, és azzal az őt továbbra is megszúrni igyekvő vádlottat több esetben, kis erővel megszúrta a combján, illetve megvágta a kezein.

A lakásban zajló eseményekre a szomszédok felfigyeltek, és értesítették a rendőrséget. A helyszínre kiérkező rendőrök többször felszólították a lakásban tartózkodókat a bejárati ajtó kinyitására, majd ennek eredménytelensége után a hatóság egyik tagja megpróbálta benyomni az ajtót. Mindezek hatására a vádlott felhagyott a cselekményével, kinyitotta a bejárati ajtót és beengedte a rendőröket, akik a sértettet a bejárati ajtó mögött ülve, a vádlottat egy-másfél méterre távolabb hanyatt fekve találták. A helyszínre rövidesen megérkező mentők a sértettet és a vádlottat kórházba szállították.

személy2 sértett a vádlott általi bántalmazás következtében az alábbi sérüléseket szenvedte el:
	- a nyak jobb oldalán, az elülső felszínen ferde, 10 cm-es vágott sebzés, amely részben 	közlekedett a nyak bal elülső felszínén lévő, 6 cm-es és 8 cm-es, 2-3 cm-es bőrhíddal 	elválasztott sebzésekkel. Ezen sérülésekkel összefüggésben a következő belső sérülések 	jöttek létre:
•	a légcső szövetfolytonosságának megszakadása
•	a gégeporcok szövetfolytonosságának megszakadása
•	a jobb fejbiccentő izom részleges átvágása
•	a jobb belső nyaki gyűjtőér hosszanti, mintegy 4 mm-es szakaszra vonatkozó bemetszése
•	a jobb felső gégeverőér sérülése
	- az állcsúcs bal oldalán mintegy 3 cm-es, szabálytalan alakú repesztett sebzés,
	- a bal mellkasfél bőr rétegein áthatoló szúrt sebzése,
	- a bal comb elülső-oldalsó felszínének 20 cm-es felszíni hámkarcolása,
	- a jobb kéz IV-V. ujj tenyéri felszínén, az alappercnek megfelelően 2cm-es, haránt irányú 	vágott sebzések, amelyekkel összefüggésben a jobb kéz IV-V. ujjak hajlító ín- és 	idegsérülése is létrejött,
	- a bal kéz II-III. ujján a közép- és a körömperc bázisán, a tenyéri felszínen vágott sebzések.
A nyaki területen elszenvedett belső sérülések a személy2nél közvetlenül életveszélyes állapotot idéztek elő. E sérülések tényleges gyógytartama mintegy két hónap volt, míg a jobb kéz IV-V. ujjainak sérülése mintegy 4 hónap alatt, az egyéb sérülések 8 napon belül gyógyultak.

vádlott neve vádlott a cselekmény során a jobb kéz I-II. ujjak többszörös vágott sebzését, a jobb alkar középső harmadában 1,5 cm-es hosszanti repesztett sebzést, a bal alkar alsó harmadában, a tenyéri felszínen 2-3 cm-es felszínes haránt sebzéseket, a bal tenyér 3 cm-es vágott sebzését, a jobb comb oldalsó felszínén a középső harmadban egy 1,5 cm-es és két 0,5 cm-es hosszanti szúrt sebzést, a bal kéz II. ujj körömpercének és mindkét térd elülső felszínének zúzódását, valamint a homlok bal oldalán, az arcon mindkét járomcsont vetületében, a nyak mindkét oldalán, a jobb hónaljredő felső területén, a bal mellkasfal elülső felszínén, a bal felkaron, a jobb alkaron, a jobb oldalon a bordavonal alatt, a jobb combján és a jobb lábszárán horzsolásos sérüléseket szenvedett. A sérülések gyógytartama 8 napon belüli volt.

A gamma-hidroxi-vajsav (GHB) és a gamma-butiro-lakton (GBL) a Btk. 459. § (1) bekezdés 18/b. pontja és az 1979. évi 25. törvényerejű rendelettel kihirdetett pszichotróp anyagokról szóló egyezmény II. jegyzéke értelmében kábítószernek minősül. A vádlott által megszerzett kábítószer mennyisége a csekély mennyiség felső határát nem haladta meg.

vádlott neve a cselekmény elkövetésének időpontjában nem volt kóros elmeállapotú és jelenleg sem az. Mindenkor képes cselekménye társadalomra veszélyességének felismerésére és e felismerésnek megfelelő magatartás tanúsítására. Szenvedélybetegsége nincs.

A bizonyítékok értékelése

A bíróság a tényállást a bizonyítékok mérlegelésével állapította meg.

vádlott neve vádlott a nyomozás során elmondta, hogy 2011-ben ismerkedett meg személy2vel, 2013-ban született meg lányuk személy3. A vádlott viszonya személy2 sértettel fokozatosan megromlott, állandó konfliktusaik voltak, melyek szóváltásokban merültek ki. A vádlott szerint személy2 2014. év végén, vagy 2015. év elején elzavarta őt közös lakásukból, a vádlott ekkor személy2 hangulat ingadozásai miatt arra gyanakodott, hogy a sértett kábítószert fogyaszt. Gyermekükkel szemben személy2 egyszer volt agresszív, amikor rácsapott a combjára. 2016. január 5-én 17 óra 30, 18 óra között ért haza vádlott a munkából, látta, hogy a sértett rossz hangulatban van. A vádlott megetette a gyereket, felolvasott neki, majd a sértettel beszélgettek, normális hangulat alakult ki köztük. Megittak egy üveg sört, melyből a vádlott 2 dl-t ivott, többit a sértett itta meg. Ezt követően a vádlott a sértetten a részegség jeleit látta, személy2 szédült, nem tudott egyenesen lépni. A sértett bement a fürdőszobába a vádlott a gyerekkel mesét nézett a nagyszobában. Később kopogásokat hallott a fürdőszobából a csukott ajtón keresztül a vádlott beszólt a személy2nek, hogy minden rendben van e. A sértett nem válaszolt. Nagyjából 5-10 perc múlva a vádlott sikításhoz hasonló kiáltást hallott, kiment a szobából és látta, hogy a sértett a konyha és a fürdő közötti területen ül az ürülékében, véresen. A torka el volt vágva, kés volt a kezében és ahogy meglátta a vádlottat rátámadt. A vádlott szerint dulakodás alakult ki közte és a sértett között, melynek során - nem tudta meghatározni milyen módon - a kés az ő kezébe került. Önvédelemből a vádlott megszúrta a sértettet, de azt nem tudta megmondani hányszor szúrt. A sértett a dulakodás közben ütötte, harapta a sértettet, szorította sértett kezeit. A vádlott nem tudta megmondani mennyi ideig tartott a dulakodás, egyszer csak hallotta a gondnokot kopogni az előszoba ajtón. Azt nem tudta megmondani hogyan ért véget a dulakodás ki nyitotta ki az ajtót, hogyan jutottak be a lakásba a rendőrök és a mentők. személy3at a vádlott zárta be fürdőszobába, mert nem akarta, hogy ilyen állapotban lássa az apját. A gyereket már korábban levetkőztették, már a tévét is meztelenül nézte. A kézfején lévő vágott sérüléseit a cselekmény során szerezte. Elmondása szerint több harapásnyom is volt rajta. A sértett a mutató ujjából leharapott egy darabot. A jobb alkarján, a jobb combján mély szúrt sebek keletkeztek, és a felső testén is keletkezett egy kisebb szúrt sérülés. Elmondta még a vádlott, hogy 2015. júliusától egy új kapcsolata volt, január 18-án akart elköltözni, ezt azonban személy2 nem tudhatta, így nem tudja, hogy a sértett miért cselekedett az általa elmondott módon. Határozottan állította, hogy nem bántalmazta személy2őt, csak védekezett amikor a sértett nekitámadt. Tudomása szerint személy2 altatót és étrend kiegészítőket szedett. (nyom. ir. 921. oldaltól)
Folytatólagos meghallgatása során úgy nyilatkozott, hogy poligráfos vizsgálaton nem kíván részt venni. (nyom. ir. 973. oldaltól)
vádlottat nyomozás során először tanúként hallgatták meg, amelyben a fentieken túl részletesen beszámolt arról, hogy együttélésük során személy2vel a legapróbb dolgokban is hosszan vitatkoztak, személy2 igyekezett megszakítani, ellehetetleníteni a kapcsolatot mindkettejük családjával. Itt is elmondta, hogy tettlegesség soha nem volt köztük csak szóváltások. A 2016. január 5-én történteket a gyanúsítotti vallomásával egyezően adta elő, annyit mondott még, hogy amikor személy2 rátámadt a késsel, akkor önvédelemből biztos nála is volt kés, de azt állította, hogy az őt ért sokk hatására a dulakodásra nem emlékszik. Ekkor is kihangsúlyozta, hogy csak önvédelemből cselekedett. Elismerte, hogy a személy3 neveléséről lemondó nyilatkozatot ő írta, azonban elmondta, hogy személy2 azzal fenyegette, ha nem írja meg a nyilatkozatot, akkor vagy elviszi a gyermeket az országból, vagy öngyilkos lesz, vagy megüti a vádlottat. Úgy nyilatkozott, hogy nincs adóssága személy2 felé. (nyom. ir. 331. oldaltól)
A vádlott a tárgyaláson a nyomozás során tett vallomásait fenntartotta. Részletesen beszámolt arról, hogy az évek alatt milyen konfliktusokba keveredett a sértettel, kihangsúlyozta, hogy személy2 többször fenyegetőzött öngyilkossággal. Azt is kiemelte, hogy nem önszántából írta azt a nyilatkozatot, melyben lemondott személy3 neveléséről, hanem a sértett fenyegetésének hatására. Elmondta, hogy a sértett a hangulatváltozásai során sokszor üvöltött vele, az is felmerült benne, hogy esetleg megverheti. Amikor korábban a sértett kórházban volt, akkor erőteljes félelmei voltak, arról számolt be a vádlottnak, hogy démonokkal küzd, mikor hazajött félt otthon egyedül. A vádlott szerint személy2 ebben az állapotában a gyermek nevelésére sem volt alkalmas. Többször a vádlottnak kellett személy2 ürülékét, hányását feltakarítania. A cselekménnyel kapcsolatban elmondta, hogy az általa hozott sört személy2 töltötte ki a vádlottnak egy bögrébe, saját magának pedig a kalocsai mintás korsójába. A vádlott bement a szobába a konyhából ezt követően a gyermekkel mesét nézni, mikor nagyjából 10 perccel később a sértett is bejött, látta rajta, hogy szédül. Kisvártatva a sértett a WC-be ment, hosszabb idő telt el, majd a vádlott koppanásokat hallott és ekkor ment a sértett után. Megkérdezte, hogy segíthet e valamiben, de a WC-ből nem jött válasz, így visszament mesét nézni. Kis idő elteltével a vádlott egy sikolyt hallott és mikor kiment akkor látta a WC-ben a sértettet a saját ürülékében, hányásában és vérében térdelni. A sértett kezében kés volt, melyet megpróbált a vádlott kivenni belőle. Ekkor a sértett rátámadt, ezt a vádlott igyekezett kivédeni, dulakodás kezdődött közöttük. A vádlott úgy nyilatkozott, hogy sokkot kapott, így az ezt követő eseményekre nem nagyon emlékszik, ezért azt sem tudta megmondani hogyan került hozzá a kés, de abban biztos volt, hogy önvédelemből ő is szúrt. Arra emlékezett még, hogy a síró gyermeket a fürdőszobába tette. Kihangsúlyozta, hogy személy2 a gyermeküket akarta megszerezni, ennek érdekében azóta is minden fórumon megpróbálja őt ellehetetleníteni. Úgy nyilatkozott, hogy az eset után szerzett tudomást a Gina nevű kábítószer létezéséről. Bár többször kihangsúlyozta, hogy a sértett sokszor fenyegetőzött öngyilkossággal, arról nem volt elképzelése, hogy személy2 miért önthette a saját sörébe a Gina nevű kábítószert. Elmondta még, hogy korábban is gyanította, hogy személy2 kábítószert fogyaszt, bár ennek nyomait otthon sohasem találta meg. Emiatt több alkalommal segítséget kért a ... utcai Rendőrség panaszirodáján is ahol azt mondták neki, hogy tehet bejelentést, ha akar. Arra nem emlékezett, hogy a dulakodás során hogy sérült meg, úgy nyilatkozott, hogy a kés nem volt végig személy2nél, mert hozzá is került. Arra, hogy személy2őt pontosan hol sebesítette meg, nem emlékezett. Kihangsúlyozta, hogy az első sérülését biztosan személy2 okozta magának, ugyanakkor úgy nyilatkozott, hogy a másik két nyaki sérülést ő is okozhatta személy2nek. Azt, hogy két kés használata merült fel az eset kapcsán, csak utólag tudta meg. Elismerte, hogy valójában nem súlyos beteg, ezt azért találta ki, mert a abban reménykedett, hogy személy2 így nem fog vele állandóan veszekedni. (8. sz. tárgyalási jkv.)

személy2 sértett a nyomozás során tett tanúvallomásában elmondta, hogy vádlottal egy lakásban éltek, de 2013. decemberétől nem álltak élettársi kapcsolatban. Kapcsolatuk 2012-ben romlott meg, úgy döntöttek, hogy különválnak, ekkor azonban vádlott neve bejelentette, hogy várandós. A terhesség alatt normalizálódott a kapcsolatuk. Miután megszületett a gyermekük a vitáik kiújultak, mert a sértett szerint vádlott neve nem tudta jól ellátni a gyermeket. A vádlott a gyermek egy éves kora körül visszament dolgozni, ezután a gyermeket a sértett látta el. 2016. január 5-én a vádlott 17 óra 30 körüli időben ért haza a munkából, sört hozott magával. A vádlott megkérdezte a sértettől, hogy megfelezik e a sört, ezen személy2 meglepődött, mert már régen nem történ ilyen. A vádlott a sört két pohárba öntötte, a sértett rászólt, hogy miért nem a korsójába öntötte az ő részét. A vádlott mondta személy2nek, hogy akkor öntse át, ezt sértett meg is tette. A sértett picit belekortyolt a sörbe, majd letette. A vádlott egy idő után megkérdezte, hogy „nem megy a sör?" ekkor a sértett ismét ivott a sörből, melyet erőteljesen savasnak érzett. Elkezdett szédülni leült a matracra, a lánya is látta, hogy nincsen jól, így átölelte. A vádlott át akarta vinni a másik szobába a gyereket, de a sértett mondta hagy nyugodjon meg a gyerek mellette. Majd a sértett kiment a vécébe ahol a padlóra zuhant, majd a arra lett figyelmes, hogy valaki a hajánál fogva hátrahúzza a fejét, kés vágását érezte a torkán és a vádlott hangját hallotta amint azt mondja „Uram Isten!". A sértett a két kezét és alkarját az arca elé próbálta tenni, hogy kivédje a következő támadást, de vádlott neve kirángatta őt az előszobába és további vágásokat ejtett a nyakán. személy2 úgy próbált védekezni, hogy igyekezett elkapni a konyhakés pengéjét puszta kezével. Így az ujjain inakat, illetve idegeket is elvágott a vádlott. A sértett ekkor már beszélni nem tudott, de a kezével mutatta, hogy könyörög az életéért. A vádlott a következőket mondta: „Te majom, te kretén, te állat, öt évig aláztál!". Ezt követően még többször próbálta megvágni, megszúrni a sértett nyakát, a sértett álláspontja szerint azért, hogy öngyilkosságnak állítsa be a történteket. A gyermekük végig hallotta az eseményeket. A sértett jelezte a vádlottnak, hogy ezért börtönbe fog kerülni, a vádlott azt mondta, hogy nem megy börtönbe. A sértett úgy tudta, hogy a vádlott rákbeteg, korábban figyelmeztette is a sértettet arra, hogy a konyhában van egy pohár, amelyben olyan anyag van amit ő a betegségére fogyaszt, azt a sértett ne igya meg. Ahogy a vádlott fáradni kezdett - ezt a sértett a betegségének tudta be - a sértett egyre jobban tudott védekezni oly módon, hogy megharapta a vádlottat, meg tudta tartani a kés pengéjét, majd ki is tudta azt venni a kezéből és bedobta az ajtó alsó szellőző lyukán a fürdőszobába. Ekkor a vádlott kiment a konyhába egy másik nagy késért, valamint az első kést is ismét magához vette és két késsel próbált támadni. Dulakodás közben a személy2nek sikerült megszerezni az egyik kést, mellyel megvágta a vádlott combját. Ekkor már kívülről verték az ajtót, erre a sértett is ütötte azt belülről. A vádlott megijedt, hogy kívülről megpróbálnak bejönni, ezért ő maga nyitotta ki az ajtót. Mikor végül bejöttek a rendőrök a vádlott már azt mondta, hogy ő csak meg akarta akadályozni, hogy a sértett öngyilkos legyen. Elmondta még a sértett, hogy korábban megbeszélték a vádlottal, hogy a gyermek két éves kora körül szét fognak költözni és a cselekményt megelőzően január 2-án aláíratott a vádlottal egy olyan nyilatkozatot, melyben a teljes felügyeleti jogot átengedi a személy2nek. A sértett abból, hogy a vádlott a cselekményt megelőző napokban rendkívül kedvesen viselkedett vele, ami nem volt jellemző, arra következtetett, hogy már kitervelte a tettét, melyhez bódító hatású szert is beszerzett. (nyom. ir. 209. oldaltól)
személy2 írásbeli vallomásában előadta, hogy vádlott neve rákbeteg, melyet mind családja, mind munkáltatója előtt titokban tartott. A személy2nek 3,8 millió forinttal tartozik, melyet nem adott meg. Megerősítette, hogy a vádlott lemondott a gyermek felügyeletéről, akit egyébként is a sértett egyedül nevelt. 2015. decemberében történt, hogy kivételesen főzött otthon a vádlott. A második adagból csak a sértett evett, a vádlott szigorúan megtiltotta a gyereknek, hogy a második adagból egyen. Ekkor a sértett nagyon súlyos mérgezéssel került kórházba, de nem gyanakodott még arra, hogy ez a vádlott szándékos cselekményének a következménye. Ezt követően leírta a 2016. január 6-án történteket a korábbi vallomásával egyezően. Úgy nyilatkozott, hogy hajlandó magát poligráfos vizsgálatnak is alávetni. (nyom. ir. 245. oldaltól)
Folytatólagos vallomásában elmondta, hogy 2016. január 5-én a ... vásárolt, listát írt azokról a teendőkről, melyeket el kellett végeznie, ez az aktivitás azt igazolja, hogy nem volt öngyilkossági szándéka. A sértett szerint a vádlottat az ő megölésében részben az motiválta, hogy halála esetén nem kell megfizetnie a 3,8 millió forintos tartozását. Az életmentő műtétet végrehajtó orvosa már a kórházban azt mondta a személy2nek, hogy a sérülések nem szuicid elkövetésre utalnak. (nyom. ir. 247. oldaltól)
Folytatólagos vallomásában elmondta, hogy a cselekmény estéjén a vádlott négy doboz világos és barna sört hozott. A sértett úgy emlékezett, hogy a vádlott a barna sört választotta ezért azt bontották ki. A sör kibontására és kitöltésére nem emlékezett pontosan csak arra, hogy szóvá tette, hogy miért pohárba töltötte az ő részére a vádlott, miért nem a korsójába. A pohárból a sört a korsóba a sértett töltötte át. A sértett a sörből pár kortyot ivott, majd kint hagyta a konyhába és bement a szobába a gyerekével játszani. A vádlott is kiment a szobából, majd később érdeklődött, hogy miért nem iszik a sörből a sértett. Ekkor ment ki a sértett ismét a konyhába és ivott további pár kortyot. Azt nem tudta meghatározni, hogy a két ivás között mennyi idő telt el, de a közbenső időben a vádlott hozott neki sós ropogtatni valót. A második ivás után szédült el a sértett, amit a gyermeke is észrevett és ekkor akarta a vádlott kivinni a gyermeket a szobából. Később olyan rosszul lett a sértett, hogy kiment a WC-re és levette a nadrágját, így ült rá a WC-re, majd összezuhant. Ezt követően az első vágásra emlékszik, ahogy azt már korábban előadta. Elmondta még, hogy amikor a földön feküdt, akkor a vádlott rátaposott a fejére és kézzel megpróbálta kitépni a nyelőcsövét, de ő ellenállt, ezért nem sikerült. Hallotta, hogy sír a gyermek, a nyakához lévő sebhez tette a kezét és így tudta mondani a vádlottnak, hogy sír a gyerek. A vádlott erre azt válaszolta, hogy majd elhallgat. (nyom. ir. 253. oldaltól)
személy2 a tárgyaláson a nyomozás során tett vallomását fenntartotta. Elmondta, hogy a kapcsolata a vádlottal amiatt romlott meg, mert álláspontja szerint a vádlott nem törődöm módon nevelte közös gyermeküket. Vallomásában részletesen taglalta, hogy ennek kapcsán milyen konfliktusok voltak kettejük között. 2015. karácsonyán a vádlott - akiről a sértett úgy tudta, hogy súlyos beteg - mutatott személy2nek egy folyadékot, melyről azt mondta, hogy fájdalomcsillapító, ezt a konyhában egy bögrébe töltötte. A cselekmény napján a sértettet értesítette a vádlott, hogy azt a 3,8 millió forintot amivel tartozik neki, banki kölcsön formájában megkaphatja. A cselekmény előtt a vádlott többféle sörrel érkezett haza, a sört két teásbögrébe töltötte. A vádlott átöntötte a saját söröskorsójába és beleivott. Mivel csak pár kortyot fogyasztott, a vádlott egy sós magkeverékkel kínálta, hátha attól megszomjazik. Mivel a sértett a szobában volt a gyermekkel, így nem láthatta, hogy a vádlott a konyhában a sörrel mit csinál. Amikor visszament a konyhába és megint ivott a sörből nagyon savas ízt érzett és kissé el is szédült. A vádlott is érzékelte ezt és a gyermeket rögtön el akarta vinni a másik szobába. A sértett igyekezett megnyugtatni a gyereket, de rosszul lett és ki kellett mennie a fürdőbe. Majd levette a nadrágját, a WC-be ment hányingere volt, és arra tért magához, hogy hátrahúzzák a fejét a hajánál fogva és kétszer megvágják a torkát. Ezután többször elkapta a kés pengéjét, amelynek fűrészes éle volt és egy dulakodás kezdődött közöttük. A tárgyaláson is elmondta, hogy ennek során a vádlott a fejét is megtaposta, a légcsövét is megpróbálta kitépni. A dulakodás során sértett megharapta a vádlottat és egyszer a kést is el tudta venni tőle. Ezután a vádlott két késsel próbálkozott, amiből az egyiket a sértett ismét elvette. A sértett azért nem tudott kimenekülni a lakásból, mert a vádlott a kulcsot a zárból kivette. A vádlott akkor nyitotta ki az ajtót, amikor a rendőrök dörömböltek kívülről. A vádlott rögtön azt mondta a rendőröknek, mentősöknek, hogy a sértett öngyilkos akart lenni. Ismét kihangsúlyozta, hogy az őt megműtő orvos már a műtőben mondta, hogy ez nem lehet öngyilkosság. A sértett kifejezetten úgy nyilatkozott, hogy soha nem próbált meg öngyilkosságot elkövetni, nem volt ilyen szándéka. Utólag úgy érezte, hogy a vádlott azért tukmálta rá annyira a sört, mert a abba tette a kábítószert. A sértett álláspontja szerint a vádlott anyagi okokból próbálta őt megölni, azért, hogy a tartozását ne kelljen megfizetni. A vádlott a gyermeket bármikor elvihette volna amikor a sértett nem volt otthon, így ezt nem látta elfogadható indoknak. (8. sz. tárgyalási jegyzőkönyv)
személy4 tanúnak arra a nyilatkozatára, hogy egy férfi hangot hallott a lakásból, mely azt mondta, hogy „nem mész ki a lakásból" vagy „nem mész sehova", azt az észrevételt tette, hogy ekkor már el volt vágva a légcsöve, tehát egyáltalán nem tudott hangot kiadni, ezek a szavak a vádlott szavai voltak. (18.sz. tárgyalási jegyzőkönyv)

személy2 az eljárás során csatolta vádlott neve nyilatkozatát, mely szerint 2015. októberi szétköltözésüket követően gyermekük nevelését személy2re hagyja. E szerint személy2 egy személyben jogosult dönteni a személy3at érintő valamennyi kérdésben, emellett vádlott neve lemondott a gyerek láthatásáról is. E nyilatkozatot vádlott neve 2016. január 2-án írta. (nyom. ir. 275. oldaltól)

személy5 tanú a nyomozás során elmondta, hogy 2012-2013-ban település1en szomszédja volt személy2nek és vádlottnak. Mindkettejükkel jószomszédi viszonyba került, a vádlottnak gyakran adott tanácsot amikor kiderült, hogy babát vár. Úgy tapasztalta, hogy személy2 nagyon kedvesen és figyelmesen viselkedett a vádlottal, soha őket vitatkozni nem hallotta. A gyermek születése után is segített a vádlottnak abban hogyan lássa el a babát. A gyermek 2-3 hónapos korában a vádlott és a sértett elköltöztek, legközelebb csak a gyermek egyéves korában találkozott velük, de akkor sem észlelt konfliktust a kapcsolatukban. Pár hónappal később vádlott neve felhívta őt azzal, hogy rákos beteg, személy5 próbálta nyugtatni, orvosi segítséget ajánlott. Később a vádlott elmondta neki, hogy járnak egy gyógyítóhoz, aki szerint az okozhatta a betegségét, hogy párkapcsolatában sok a konfliktus. Kérdésre elmondta neki a vádlott, hogy ez azt jelenti, hogy a gyerek nevelése miatt sok a nézeteltérés, de nem üvöltenek, nem verekednek egymással. Egy következő alkalommal a vádlott elmondta a tanúnak, hogy már csak a gyermek miatt vannak együtt a sértettel, majd azt kérdezte tőle, hogy hogyan kell lemondania a gyermekről a sértett javára. Később az iránt érdeklődött, hogy van e lehetősége személy2nek arra, hogy elvegye tőle a gyermeket. 2015. szeptemberében személy2 mesélte el neki, hogy mérgezéssel kórházban volt kérdésre elmondta neki a sértett, hogy gombát ettek, először mindhárman, majd amikor a sértett pár óra múlva ismét evett a gombából, akkor a vádlott már nem engedte, hogy adjon belőle a gyermeknek. Ezt személy5 furcsának találta, de a sértettben nem merült fel, hogy a vádlott meg akarta volna mérgezni. A tényállásban írt cselekmény után személy2 kezelőorvosától kapott egy e mailt, hogy vigyen be ruhát a személy2nek. A tanú - mivel nem tudta mi történt - kétszer is hívta telefonon a vádlottat, aki azonban mindkétszer kinyomta. Miután találkozott a kórházban a sértettel, az elmondta neki, hogy a vádlott elvágta a torkát. A sértett közvetlenül az eset után úgy mondta el a tanúnak a történteket, hogy a vádlott a cselekmény napján sört vitt neki, a sértett nem akart inni, de a vádlott ragaszkodott hozzá, hogy koccintsanak. A sörözés után a sértett rosszul lett, kiment a fürdőbe ahová a vádlott utána ment és egy késsel elvágta a torkát. A sértett a tanúnak is elmondta, hogy a vádlott eközben azt mondta neki, hogy öt évig alázta, dögöljön meg. Mikor sikerült kivenni a vádlott kezéből a kést, az újat hozott és tovább vagdosta. Mikor a rendőrök megjöttek, a vádlott azt állította, hogy a sértett öngyilkos akart lenni. személy5nek a sértettet műtő orvos a kórházban azt mondta, hogy olyan sérülései voltak a személy2nek, hogy kizárt, hogy azokat magának okozta. személy5 is kizárta személy2vel kapcsolatban az öngyilkossági szándékot, mert nem ilyen embernek ismerte, a személy2nek komoly tervei voltak a jövőjét illetően, stabil embernek tartotta. A vádlottról se tudta elképzelni, hogy ilyet tegyen. (nyom. ir. 473. oldaltól)
személy5 tanú a tárgyaláson a nyomozás során tett vallomását fenntartotta. Megerősítette, hogy a vádlott és a sértett viszonyát normálisnak látta, bár később azt is hallotta, hogy külön akarnak költözni. Úgy nyilatkozott, hogy a vádlott nem hívta fel telefonon őt azzal, hogy a sértett el akarja vinni közös gyermeküket. Ezt az állítását a vádlottal szemben is fenntartotta. Elmondása szerint a vádlott azért akart lemondani a gyermek neveléséről, mert azt a betegsége és a munkája mellett nem tudta vállalni. Kihangsúlyozta, hogy a vádlott állításával szemben semmilyen közös befektetése nincs a sértettel, csupán egy alkalommal egy pénzügyi konstrukciót ajánlott a személy2nek, amit az végül nem is választott. Így fel sem merülhet, hogy közös üzleti érdekeikre figyelemmel tenne a személy2re kedvező vallomást. (15.sz. tárgyalási jegyzőkönyv)

személy6 tanú, a vádlott nagynénje a nyomozati vallomásában elmondta, hogy a rokoni kapcsolat miatt többször találkozott személy2vel. Véleménye szerint a sértett lekezelően viselkedett a vádlottal és a vádlott rokonaival is. Arrogáns volt, gyakran kritizálta a vádlottat, mert álláspontja szerint rosszul nevelte közös gyermeküket. Elmondta még, hogy vádlottnak semmilyen súlyos betegsége nincs, nem is kezelték semmilyen betegség miatt. A vádlott azért találta ki, hogy súlyos beteg, mert abban reménykedett, hogy személy2 majd megszánja emiatt. A cselekmény napján 22 óra után hívta fel a vádlott telefonon és azt mondta: „rám támadt, kérlek vigyétek el személy3at". Végül az unokahúgát személy7et küldte a gyermekért. Az esetről később sem mondott neki semmit a vádlott. (nyom. ir. 453. oldaltól)
A tanú a tárgyaláson nyomozati vallomását fenntartotta. Ismét részletesen elmesélte, hogy a személy2nek milyen konfliktusai voltak a vádlottal és egész környezetével. (15.sz. tárgyalási jegyzőkönyv)

személy8 tanú a vádlott jelenlegi élettársa a nyomozás során elmondta, hogy vádlottal 2015 nyarán ismerkedett meg. A vádlott elmondta neki, hogy kapcsolatban él, van egy gyermeke, de erről a viszonyról a cselekményig többet nem tudott meg a vádlottól. Később elmondta, hogy nem volt jó viszonyban már egy ideje a sértettel, mert személy2nek arrogáns volt a modora. A vádlott emiatt sokszor elmenekült otthonról, ismerősöknél húzta meg magát. A vádlott és a tanú 2016. január 20-án költöztek össze, de a cselekménytől függetlenül is azt tervezték, hogy 2016 februárjában a vádlott végleg elköltözik a sértettel közös lakásból személy8hoz. A vádlott elmondta a tanúnak az eset után, hogy a sértett sokat kiabált vele, szidalmazta, pénzt követelt tőle az eltartására. Gyakran volt, hogy a sértett nem engedte be a vádlottat a lakásba. A vádlott azt mondta a tanúnak, hogy a gyermek neveléséről lemondó nyilatkozatot kényszerből írta alá, de azt nem mondta, hogy a sértett erre mivel kényszerítette. A cselekményről a vádlott szűkszavúan számolt be a tanúnak lényegében a vallomásaiban elmondottakat mondta személy8nak is. (nyom. ir. 485. oldaltól)
A tanú a tárgyaláson a nyomozás során tett vallomását fenntartotta. Megerősítette, hogy 2016 elején össze akart költözni a vádlottal, ez végül a cselekményt követően történt meg. A közös albérletük bérleti szerződését 2016. január 17-én írták alá. A cselekményt követően személy2 több fórumon próbálta lejáratni a vádlottat. A vádlottal együtt kívánták nevelni vádlott neve sértettel közös gyermekét. (15.sz. tárgyalási jegyzőkönyv)

személy7 tanú, a vádlott unokatestvére nyomozati vallomásában elmondta, hogy személy6tól hallott először a cselekményről, aki azt mondta, hogy a sértett megtámadta a vádlottat, mindketten kórházba kerültek, továbbá megkérte személy7et, hogy személy3at vegye magához. 22 óra 55 perckor fel tudta hívni a vádlottat, aki remegő hangot annyit mondott neki, hogy a gyermeket vegye magához. A vádlott akkor nem mondta el, hogy mi történt. A vádlott és a sértett kapcsolatáról előadta, hogy személy2 igyekezett a barátaitól és a szüleiről elválasztani vádlottat. Először rokonaiktól hallotta, hogy sok konfliktus van a vádlott és a sértett között, majd a gyermek születése után fél évvel a vádlottól is hallotta, hogy el akar költözni a sértettől, de a konkrét okot nem nevezte meg. (nyom. ir. 418. oldaltól)
A tanú a tárgyaláson a nyomozás során tett vallomását fenntartotta. (15.sz. tárgyalási jegyzőkönyv)

személy9, a vádlott nagynénje a tárgyaláson nyilatkozott először tanúként. A sértettet manipulatív embernek írta le. 2015 novemberében mondta el neki a vádlott, hogy el kell költöznie személy2től, és a gyermeket is magával szeretné vinni. Ekkor tudta meg a vádlottól, hogy már új kapcsolata van. A cselekmény estéjén a testvére hívta fel, hogy a vádlottól értesült arról, hogy a sértett megtámadta otthon, megsebesítették egymást, és szóljon a tanú a lányának, hogy vigye el a gyermeket a lakásból. A vádlott azt mondta neki, hogy személy2 öngyilkos akart lenni, de őt is megtámadta, és ő csak védekezett. Elmesélt egy olyan esetet, mely a gyermekelhelyezési per idején történt. Ezen alkalommal a buszon találkozott személy2vel, aki megfenyegette, hogy ne tanúskodjon vádlott neve mellett, mert mindenkit lecsukat, aki ellene tanúskodik. A sértett azt mondta még neki, hogy a gyermeket megszerzi magának, utána pedig a vádlottat negyven évre bezáratja, és úgy sem fogja kibírni a börtönt. Ezt követően a vádlott hozzátartozóin fog bosszút állni. Elmondta még a tanú, hogy együttélésük idején a sértett az élet minden területén ellenőrzés alatt tartotta a vádlottat. (15.sz. tárgyalási jegyzőkönyv)

személy10 tanú a vallomásában elmondta, hogy szolgálatos járőrként irányították a helyszínre, ahova 21 óra 50 perckor érkezett meg. személy4 gondnok fogadta őket, az cím1-es lakásához kísérte a rendőröket, elmondta, hogy a lakásban egy fiatal pár lakik egy kisgyermekkel. A gondnok a férfiről azt mondta, hogy labilis. A járőr többször kopogott az ajtón, közölte velük, hogy rendőr, nyissanak ajtót, igazolják magukat. Nyöszörgő, ziháló hangot hallott, nem tudta megállapítani, hogy férfitől, vagy nőtől származik e. Időközben 22 óra 6 perckor megérkeztek a tűzoltók is. Ezután hallotta, hogy a kulcsot elfordítják a zárban, amelyet valaki kinyitott belülről. személy10 azt gondolta, hogy a férfi lehetett, mert nem hallott lépéseket a lakásból. Belépve észlelte, hogy az előszobában az ajtóval párhuzamosan egy férfi ült a falnak támaszkodva, térdei fel voltak húzva. A férfin egy rövid ujjú póló volt mindössze, egész testét alvadt vér borította. A férfi és az ajtó között egy fekete markolatú kb. 20 cm pengehosszúságú, véres recés konyhakés hevert a férfi jobb keze irányában. A tanú az eszközt a folyosóra rúgta. Az előszoba falán mindenhol nagy mennyiségű vér volt. A férfitől kb. másfél méterre egy hölgy feküdt hanyatt a padlón, akinek arca, ruházata ugyancsak véres volt. Arra nem emlékezett a tanú, hogy a hölgyön volt e cipő. A tanú gyereksírást hallott, a gyermeket a fürdőszobában, csukott ajtó mögött megtalálták, és a lakásból kivitték. A lakásba körülnézve egy másik véres kést is talált a komódon. A tanú megkérdezte, hogy melyikőjük szúrt, ekkor a férfi és a nő egymásra mutattak. A férfi nem tudott beszélni, a nyakán lévő sebre mutatott, a nő kommunikációképes volt. A nő elmondta, hogy a férfi öngyilkos akart lenni, ezt ő meg akarta akadályozni, ezért a férfi őt is megszúrta. (nyom. ir. 443. oldaltól)
A tanú a tárgyaláson nyomozati vallomását fenntartotta. (15.sz. tárgyalási jegyzőkönyv)

személy11 tanú a nyomozás során elmondta, hogy járőrként teljesített szolgálatot, személy10el együtt érkezett a helyszínre. A lakásajtót belülről nyitották ki, a tanú úgy gondolta, hogy a férfi volt, mert ő volt az ajtóhoz közelebb. A férfi egész testét vér borította, eszméleténél volt, de sokkos állapotban lehetett, kommunikálni nem tudtak vele. Mellette egy kés volt, ezt kirúgták a folyosóra. A lakásban talált nő elmondta, hogy a férfi öngyilkos akart lenni, ezt ő megpróbálta megakadályozni, és a férfi szúrta meg őt. (nyom. ir. 435. oldaltól)
A tanú a tárgyaláson úgy nyilatkozott, hogy az esetre már pontosan nem emlékszik, de a nyomozati vallomását fenntartja. Ekkor már úgy emlékezett, hogy a kést ő rúgta ki a sértett mellől a folyosóra, valamint az is rémlett neki, hogy a vádlott mellett is volt egy kés. (15.sz. tárgyalási jegyzőkönyv)

személy12 tanú a nyomozás során elmondta, hogy egy házban lakott a vádlottal és a sértettel. Nem ismerte őket, de azt észlelte, hogy a gyermekkel az édesapa van otthon. A cselekmény napján 21 óra 30 körüli időben erős ajtócsapkodásra és dörömbölésre lett figyelmes, valamint egy nőt hallott kiabálni. Úgy tűnt neki, minthogyha a lakásban szaladgáltak volna. Kiment a folyosóra, onnan is hallatszott a nagy rohangálás és ajtócsapkodás. Ez pár percig tartott, de közben már hívták a rendőrséget. Ekkor már csönd volt, de azt még hallotta, hogy valaki az ajtóra belülről párszor rácsapott. A tanú csak női hangot hallott, az is sikítás volt. (nyom. ir. 399. oldaltól)
A tanú a tárgyaláson a nyomozás során tett vallomását fenntartotta. Elmondta, hogy azért hallott mindent jól, mert a vádlott és a sértett a felette lévő lakásban laktak. A fenti lakásból nyögéseket és dulakodás hangját hallotta, a nyögő hang inkább női volt. (15.sz. tárgyalási jegyzőkönyv)

Az I. sz. tanú a cselekmény idején a rendőrségen teljesített szolgálatot. 21 óra 34 perckor érkezett bejelentés, hogy a cselekmény helyén ütik-verik az asszonyt. Miután a járőr értesített őket, hogy a helyszínen csupa vér minden, kiszállt a helyszínre. Ő már azt tapasztalta, hogy a sértett ugyan meztelenül ül még az ajtóban, de a nyakán már egy adag géz volt, melyet a járőrök tekertek rá. A férfi eszméleténél volt, de sokkos állapotban. A kiérkező mentő azt közölte, hogy a férfit megpróbálják életben tartani. A nő zaklatott volt, de a kérdésekre tisztán válaszolt. Elmondta, hogy mesét nézett a kislányával a szobában, majd kiment és azt látta, hogy az élettársa öngyilkos akar lenni oly módon, hogy a nyakát akarta elvágni. Ezt ő meg akarta akadályozni, erre a férfi őt kezdte el szurkálni. Ekkor a nő is felkapott egy kést és visszaszúrt. A tanú azt a kést látta, amelyet a sértett mellől a járőrök kirúgtak a folyosóra, de a járőrök azt is jelentették, hogy egy másik kés is volt a nő melletti szekrényen. (nyom. ir. 403. oldaltól)
A tanú tárgyaláson a nyomozati vallomását fenntartotta. (15.sz. tárgyalási jegyzőkönyv)

személy4 tanú a nyomozás során elmondta, hogy annak az épületnek a gondnoka, ahol a cselekmény történt. A cselekmény napján 21 óra 30 perc körüli időben értesítette személy12, hogy a felettük lévő lakásból veszekedést, dübörgést hall. A tanú a helyszínre sietett, veszekedés és dübörgés még ekkor is hallatszott. A tanú kopogott, mondta, hogy nyissák ki az ajtót. Erre válasz nem érkezett, hallotta, hogy valaki fel-alá rohangált a lakásban, valamint valaki többször nekicsapódott a bejárati ajtónak. Azt is mondta a lakásban tartózkodóknak, hogy kihívja a rendőrséget. Majd később hallotta a lakásból, hogy egy női hang azt mondja, „hívjon valaki mentőt". A nő hangja távolinak tűnt. Férfi hangot is hallott korábban, mikor felszólította őket, hogy nyissák ki az ajtót annyit mondott valaki, „nem mész oda". A kiérkező járőrök is felszólították a benn tartózkodókat, hogy nyissanak ajtót, hozzátették, ha önként ezt nem teszik meg, a tűzoltóság fogja kinyitni. Egyszer, a tűzoltók megérkezése után váratlanul kinyílt az ajtó. A bejárattól balra a falnak támaszkodva ült a férfi, teste csupa vér volt. Kezében egy véres kés volt, melyet felszólításra letett. A kést a tanú odébb rúgta. A férfi az egyik kezével a nyakát fogta. Az előszobában a férfitől egy másfél méterre feküdt hanyatt a nő, sokkos állapotban, szintén véres ruhában. Mindketten az eszméletüknél voltak. (nyom. ir. 407. oldaltól)
A tanú a tárgyaláson nyomozati vallomását fenntartotta. Megerősítette, hogy verekedés hangjait hallotta a lakásból, gyereksírást, és mintha testek csapódtak volna a falhoz. Többször kérte, hogy nyissák ki az ajtót, majd egy női hang segítségkérése szűrődött ki. Álláspontja szerint ő vette el a kést a sértett mellől azért, hogy a rendőr nehogy használja a fegyverét. A tanú azt mondta, hogy csak női hangot hallott, ugyanakkor úgy nyilatkozott, hogy elképzelhető, hogy a férfi azt mondta, hogy „nem mész ki a lakásból", vagy „nem mész sehova". Ezt az ellentmondást a tanú nem tudta feloldani. Elmondta még, hogy az eset előtt a kislányt a sértettel látta többször az utcán, azt mondta, hogy a sértett viselkedése „érdekes" volt, néha kissé agresszívnak tűnt. (18.sz. tárgyalási jegyzőkönyv)

Az orvosszakértői vélemény részletesen a tényállásban rögzítettekkel egyezően írta le személy2 sérüléseit. Megállapította, hogy a nyakon található a légcső, a gégeporcok szövetfolytonosság megszakadás, a nyaki ütőér hosszanti bemetszése és a gégeverőér sérülése közvetlenül életveszélyes volt. Kiemelte a szakértő, hogy a vágott, szúrt és hámkarcolásos sérülések éllel, heggyel bíró eszköz által (pl. kés által) keletkezhettek idegenkezű bántalmazással összefüggésben. A szakértő szerint a sérülések keletkezhettek az eljárás során lefoglalt késektől. A sértett nyakát ért legalább háromrendbeli vágás nagy erejű volt, a többi vágott sérülést közepes emberi erővel hozták létre. Az állcsúcs, a mellkas és a comb sérüléseivel kapcsolatban úgy nyilatkozott a szakértő, hogy azokat szemből kivitelezte az elkövető, a jobb és bal kéz sérülései védekező jellegű sérülések voltak, a nyaki sérülések pedig keletkezhettek úgy is, hogy az elkövető és a sértett egymással szemben helyezkedett el, illetve úgy is, hogy az elkövető a sértett háta mögött állt. A szakértő nem támasztotta alá azt a vádlotti állítást, hogy személy2 nyaki sérüléseit saját magának okozta, ennek lehetősége a szakértő szerint a sérülések mélysége, valamint az, hogy legalább háromrendbeli erőbehatással kellett, hogy járjon, kizárt. Szakértő úgy nyilatkozott, hogy személy2 sérülései a bizonyossággal határos módon idegenkezű bántalmazással összefüggésben keletkeztek. A vádlott és a sértett nyilatkozatai közül orvosszakértői szempontból személy2 vallomásában foglaltak támaszthatók alá, míg vádlott neve vallomásában foglaltak nem igazolhatók. Megjegyezte még a szakértő, hogy személy2 a nyak sérüléseit követően nem tudott beszélni, mivel a sérülés a légcsövet megnyitotta, így a tüdőből áramló levegő a hangképző szerveket nem érhette el. A szakértő arra is nyilatkozott a rendelkezésre álló orvosi iratok alapján, hogy nem állapítható meg, hogy személy2 korábbi 2015. szeptember 19. és 28. között kezelt heveny májelégtelenségének mi volt az oka.
vádlott neve tényállásban leírt sérüléseivel kapcsolatban a szakértő megállapította, hogy azok gyógytartama nyolc napon belüli, a repesztett, vágott és szúrt sebzések keletkezhettek kis erejű éllel heggyel bíró eszközzel (pl. kés) elkövetett idegenkezű bántalmazással összefüggésben, így keletkezhettek a lefoglalt késektől is. Valószínűsítette a szakértő, hogy a vádlott térdeinek zúzódása indirekt módon pl. térdre eséstől keletkezhetett. A vádlott járomcsontjain és nyakán elhelyezkedő vonalas hámhorzsolások keletkezhettek karmolás eredményeként a dulakodás során. A vádlott ujj és alkar sérülései védekezési sérüléseknek feleltethetők meg. (nyom. ir. 797. oldaltól)
szakértő1 szakértő a tárgyaláson fenntartotta a véleményében foglaltakat azzal a pontosítással, hogy a vádlott a bal kezén a II. ujja körömpercének zúzódását szenvedte el, valamint, hogy a jobb kezén a I. és II. ujja sérült. Ismét kihangsúlyozta a szakértő, hogy személy2 sérülései esetében az idegenkezűség sokkal valószínűbb, mert olyan súlyosak, olyan mélységűek a sérülések, a vágások oly mértékű fájdalommal járnak, hogy ezek kialakulása önkezűséggel nem magyarázható.  Ha valaki egy ilyen sérülést elszenved, olyan sokkhatás éri, olyan rendkívül éles fájdalommal jár, mely bizonyosan megakadályozza a további cselekmények végzésében. Ezért a nyakon három rendbeli erőhatással keletkezett sérülést nem lehetett önkezűleg okozni. Rámutatott a szakértő arra, hogy ha az első sérülés az egyik nyaki sérülés volt, az olyan mértékig tette harcképtelenné a sértettet, hogy csak mérsékelten tudott védekezni, és teljesen életszerűtlen, hogy ilyen sérülés mellett támadó magatartást tanúsítson, mint ahogy az is életszerűtlen, hogy ilyen sérülés mellett saját maga ellen forduljon. Orvosszakértői szempontból azonban a sérülések sorrendje nem állapítható meg, teljesen kizárni természetesen azt sem lehet, hogy a sérülések közül bármelyiket a sértett magának okozta volna, de a három metszett nyaki sérülés esetében ez igen valószínűtlen. A nyaki sérülésekkel kapcsolatban megjegyezte még a szakértő, hogy legalább három erőbehatás érhette a nyakat, de nem zárható ki, hogy több is volt ugyanabban az anatómiai régióban. A vádlott sérüléseivel kapcsolatban kihangsúlyozta a szakértő, hogy azok mint nyolc napon belül gyógyulóak voltak, így ezen sérülések nem tették képtelenné arra, hogy akár támadó magatartást tanúsítson a továbbiakban is a sértett irányába. A sértett nyaki sérüléseit bármelyik oldalról okozhatta az elkövető. Megerősítette, hogy az elkövető és a sértett elhelyezkedhettek  akár egymással szemben, akár úgy, hogy az elkövető a sértett háta mögött állt. A sértett védekezésével kapcsolatban elmondta a szakértő, hogy az elszenvedett sérülései mellett, a védekezésben tudatosság nem feltételezhető orvosi szempontból, ezek nem célzott, orientált, hanem inkább ösztönös mozdulatok lehettek. Ha nem érkezik időben segítség, a sértett halála egyértelműen bekövetkezhetett volna, hiszen nagyon komoly kivérzett állapotban volt, lélegeztetni kellett, a sokktalanítóba vitték, ezért a közvetlen életveszély fennállt. A szakértő egyetértett szakértő2 toxikológus szakvéleményével a tekintetben, hogy az elfogyasztott Ginának a tompító hatását a sérülés okozta adrenalin löket ellensúlyozta, és a kezdeti kábult állapotból kibillentette a sértettet. Kihangsúlyozta, hogy a Gina elfogyasztása a fájdalomérzetet nem befolyásolja, a sértett nem fog magának könnyebben sérülést okozni. A sértett mellkasi, csak a bőrrétegre terjedő sérülésével kapcsolatban a szakértő elmondta, hogy ez nem volt olyan súlyos, mély, amitől a sértett sokkos állapotba került volna, és minimális, de látható vérzéssel járt. Szakértői szempontból nem állapítható meg, hogy a nyaki sérülést a recés élű vagy a sima élű késsel okozták -e, mert a vágások több mozdulattal kerültek kialakításra, viszont a sértett állcsúcsán lévő repesztett vágás, nagy valószínűséggel recés élű késsel kivitelezhető. Rámutatott a szakértő, hogy lehet bármilyen jó fizikumú valaki, a nyaki sérülésekkel, melyek gégeporcot, légcsövet, fejbiccentő izmot vágtak át, tényleges támadó magatartás kifejtésére nem lesz alkalmas. (15.sz. tárgyalási jegyzőkönyv)

Az igazságügyi elmeszakértő véleménye szerint vádlott neve a cselekmény elkövetésének időpontjában nem volt kóros elmeállapotú és jelenleg sem az. Esetében semmilyen szenvedélybetegség nem állapítható meg. Képes volt cselekménye társadalomra veszélyességének felismerésére és e felismerésnek megfelelő magatartás tanúsítására. (nyom. ir. 891. oldaltól)

Az igazságügyi pszichológus szakértő véleménye szerint vádlott neve értelmi színvonala, gondolkodásának hatékonysága felsőfokú, érzelmi, indulati élete feszült, elfojtott, de kóros indulatosság, agresszivitás nem tapasztalható. Viselkedését érdekek, érzelmek befolyásolják. Párkapcsolata megviselte, érdekek mentén befolyásolható, de ez sem kóros szintű. Pszichotikus szintű regresszió nem merült fel. Kóros történetszövésre utaló jelet a szakértő nem tapasztalt.
A pszichológus szakértő szerint személy2 értelmi színvonala, gondolkodásának hatékonysága egyetemi végzettségének megfelelő szintű. Érzelmi, indulati élete feszült, elfojtott. Kóros méretű agresszivitást a szakértő nem észlelt, viszont fokozott érzékenység, szenzitivitás, paranoiditás jellemzi. Kevéssé befolyásolható, a másik szempontjainak figyelembe vételére kevésbé képes, saját szempontjai a meghatározók számára. Az öngyilkosságra való hajlamot elutasítja, de az acting out reakció lehetősége nem kizárt.
Mindkét személlyel kapcsolatban megjegyezte a szakértő, hogy a történteket saját érdekeiknek megfelelően adják elő. (nyom. ir. 859. oldaltól)

Az igazságügyi toxikológus szakértő megvizsgálta az eljárás során lefoglalt zöld színű ... sörösüveg tartalmát, illetve a lefoglalt ... sörös doboz tartalmát, melyből sem kábítószer, sem más új pszichoaktív anyag jelenlétét nem mutatta ki, azonban személy2 hányadékából gamma-hidroxi-vajsavat detektáltak, mely kábítószernek minősül. (nyom. ir. 125. oldaltól)
A toxikológus szakértő szerint a gamma-hidroxi-vajsav, más néven GHB, vagy más néven Gina liquid extasy folyadék formájában van jelen a piacon. Kis mennyiségben izomtömeg növelő hatása van, nagyobb adagokban stimuláns hatású tudatmódosító szer, a fogyasztót felpörgeti. Még nagyobb adagban szedatív hatású, a fogyasztó elkábul tőle, védekezésre képtelen állapotba kerül, erőszakos cselekmények áldozatává válhat. A személy2nél mély bealvás nem alakult ki, ezért a szakértő szerint a közepes tünetek felső határa és az erős tünetek alsó-középső határa között lehetett az adag, ami a szervezetébe került. Ez másfél-három gramm közötti mennyiségnek felel meg. A szer gyorsan felszívódik, alkohollal való együttes bevétel esetén a hatása 3-5 perc múlva jelentkezik, mert az alkohol a gyomor nyálkahártyáján vérbőséget idéz elő, ami a felszívódást gyorsabbá teszi. Ezt követően a sértett eszmélet vesztése is bekövetkezhetett volna, azonban a torkának elvágása olyan jelentős mennyiségű adrenalint termelt a szervezetében, olyan stressz állapotot idézett elő, mely némileg ellensúlyozni volt képes a Gina hatását. Ezért lehettek a személy2nek emlékképei az eseményről. Megjegyezte a szakértő, hogy meglehetősen bizonytalan, hogy a szer hány milligramm hatóanyagot tartalmaz, ezért - mivel kiszámíthatatlan a pontos adagolás - bizonytalan, hogy egy beadott mennyiség milyen klinikai tüneteket fog okozni. A Gina jól vegyül sörrel, vagy bármilyen itallal és mivel kis mennyiséget használnak belőle, annak színét nem változtatja meg és az íz élményt sem jelentősen. Ez a szer egy kicsit sós, közepesen maró hatású vegyület, az a savas felböfögés amiről a sértett beszámolt lehet ennek a következménye. A GHB, vagy annak prekurzora viszonylag könnyen beszerezhető, de a dozírozás kiszámíthatatlan, így súlyos, akár halállal együtt járó légzési elégtelenség is kialakulhat belőle. Megjegyezte még a szakértő, hogy betegellátás során a sértett semmilyen olyan gyógyszert nem kapott, ami a szervezetében GHB-vá alakulhatott volna. (nyom. ir. 133. oldaltól)
Az a tény, hogy a GHB-t személy2 hányadékából mutatták ki azt igazolja, hogy szájon keresztül került a sértett szervezetébe. Az emberi szervezet önmagában is termel endogén GHB-t, ez azonban nem olyan mennyiségű, hogy tudatállapot változást okozna és semmiképp nem kerülhet a gyomortartalomba. Megjegyezte még a szakértő, hogy a sértett a szervezetébe került GHB egy részét a cselekmény helyszínén kihányta, ez is oka volt annak, hogy a szer komolyabb tudatborulást, tudatvesztést nem okozott. A szakértő úgy nyilatkozott, hogy a GHB a cselekményt megelőző 5-15 percen belül került a sértett szervezetébe. (nyom. ir. 139. oldaltól)
A sértett vizeletmintája alapján elvégzett toxikológus szakértői vélemény csupán a GHB jelenlétét tudta kimutatni. A sértett vizeletében olyan kis mennyiségű GHB-t tudott kimutatni a szakértő, mely igazoltan nem tekinthető külsődleges bevitel jelének, hiszen kis mértékben a GHB endogén anyagként a szervezetben jelen van. (nyom. ir. 149. oldaltól)

A helyszíni szemle jegyzőkönyve rögzítette, hogy a lakásba belépve egy hosszúkás előszobába lehet jutni, melyből jobbra sorban nyílik a gardrób, a fürdő és a WC, balra a két szoba, szemben pedig a konyha. A WC ajtaja kifelé nyílik, az ajtóval szemben található a WC csésze. A szemle jegyzőkönyv szerint az épület közös folyosóján a lakás bejárati ajtajához közel az egyik lefoglalt dupla hegyű kenyérvágó kés hevert, markolata és pengéje is véres volt. A helyszínelők már a folyosón is véres ágyneműket, mentősök által használt eszközöket találtak. A bejárati ajtó belső kulcsbemeneti nyílásában vérrel szennyezett kulcs volt. Az előszoba vérrel borított volt, mely tócsákká állt össze. A falak másfél méter magasságig elkent vérszennyeződéssel voltak borítottak artériás vérzésre jellemző, magasra ívelő, fröccsent vérnyom nem volt. A helyszínelők véres ujjnyom törekékeket is rögzítettek. Részletesen leírták az előszobában talált tépett, vérrel szennyezett ruhadarabokat. A WC-ben hányadékot, a WC ülőkén, lehúzógombon, annak környékén vérgyanús szennyeződést, a WC csészében bélsárt találtak. Fentiek mellett a konyhában találtak még a helyszínelők véres talpnyom töredékeket. (nyom. ir. 69. oldaltól)

A fenti bizonyítékokat összegezve az alábbiak állapíthatók meg:

A bíróság a vádlott és a sértett nyilatkozata, valamint az ezeket alátámasztó tanúvallomások alapján állapította meg, hogy a vádlott és a sértett viszonya fokozatosan megromlott, melynek oka jelentős mértékben a sértett éveken át tartó - a vádlottat érő - pszichés nyomásgyakorlása, és melynek eredményeként a vádlott 2015-ben új párkapcsolatot létesített. 

Ugyancsak a vádlott és a sértett vallomása, az ezt alátámasztó tanúvallomások, valamint az okirati bizonyíték alapján tette a tényállás részévé a bíróság, hogy a vádlott olyan tartalmú nyilatkozatot írt alá, mely szerint közös gyermeküket kizárólag személy2 neveli szétköltözésük esetén. E nyilatkozat keletkezésének körülményeire - az ellentmondó vallomásokra figyelemmel - a bíróság nem tett megállapításokat a tényállásban. A sértett vallomása alapján rögzítette a bíróság, hogy a személy2nek 3,8 millió Ft követelése volt a vádlottal szemben, ennek jogszerűségére - bizonyítékok híján - ugyancsak nem tett megállapításokat a bíróság. 

A vádlott és a sértett egyező vallomása alapján állapította meg a bíróság, hogy a cselekmény napján délután a vádlott sört vitt haza és ezt javaslatára ketten fogyasztották el. 

Alapvető ellentmondás mutatkozott a vádlott és a sértett vallomása között az ezt követő események tekintetében. E körben a bíróság a sértett vallomását fogadta el a következők miatt:

A vádlott szerint a sértett öngyilkos akart lenni, oly módon, hogy a saját nyakát elvágta a konyhakéssel, majd amikor ennek folytatását a vádlott meg kívánta akadályozni, a vádlottra támadt. Ezt az öngyilkossági szándékot azonban a sértett végig az eljárás során határozottan tagadta, a pszichológiai vizsgálata sem támasztotta alá, csupán azt jelezte a pszichológus, hogy az acting out reakció lehetősége nem kizárt, ami mindössze annyit jelent, hogy lehetnek motiválatlan cselekedetei, hirtelen indulatkitörései. Emellett az eljárás során nyilatkozó tanúk egyike sem erősítette meg, hogy a személy2nél bármikor öngyilkossági szándékot tapasztalt volna. A sértett cselekmény előtti viselkedésében sem fedezhetőek fel az öngyilkossági szándék jelei, hiszen közvetlenül az eset előtt sört ivott, a vádlottal beszélgetett, gyermekével játszott. Egyértelműen a sértett vallomását támasztja alá e körben az orvosszakértői vélemény, mely elviekben nem, de gyakorlatilag kizárta annak lehetőségét, hogy a sértett - vagy akárki más - a vádlott által leírt módon a saját nyakának egyszeri vagy többszöri nagy erejű átvágásával öngyilkosságot kövessen el. Ugyancsak a sértett öngyilkossága ellen szólnak a cselekmény előtt az ügy több szereplője előtt vázolt tervei, mely szerint gyermekét maga akarja felnevelni, ennek legnyomósabb bizonyítéka az általa a vádlottal íratott gyermek neveléséről lemondó nyilatkozat. A fentiek mellett az ügy iratai alapján nem volt feltárható olyan egyéb körülmény a sértett életében, mely alapot adhatott volna öngyilkossági gondolatoknak, és ilyen elfogadható körülményre - azon túl, hogy más irányból meg nem erősített állítása szerint a sértett sokszor fenyegetőzött öngyilkossággal - a vádlott sem hivatkozott.

Nem volt elfogadható a vádlott védekezése azon részében sem, mely szerint a sértett, miután megsebezte saját magát, rátámadt. Azon túl, hogy a sértett ezt tagadta, a szakértői vélemények sem támasztják alá. Egyértelműen fogalmazott az orvosszakértő e körben, mikor úgy nyilatkozott, hogy a sértett a súlyos nyaki sérülés elszenvedését követően nem volt képes támadó magatartás tanúsítására, csupán korlátozottan tudott védekezni. Ha meg nem a nyaki sérülés valamelyike lett volna az első sérülése, akkor az eredetileg meglévő erőfölényére figyelemmel nem kerülhetett volna abba a helyzetbe, hogy a vádlott a már vele szembeforduló személy2nek az életét veszélyeztető sérüléseket okozhasson. Azt, hogy a sértett a nyaki sérülést követően nem volt képes támadó magatartásra, a toxikológus a GHB hatásmechanizmusának elemzése során teljes mértékben alátámasztotta. A sértett számos súlyos sérülése, jelentős vérvesztesége, ugyanakkor a vádlott felszínes, könnyű sérülései egyértelműen azt igazolják, hogy a vádlott tanúsított támadó magatartást mindvégig a cselekmény során. E ténynek nem mond ellent az a vádlotti és sértetti oldalról egyaránt alátámasztott körülmény sem, hogy a cselekmény egy bizonyos pontján a sértett megszerezte az egyik kést, azzal védekezett, és így keletkezhettek a vádlott könnyű, eszköz által okozott sérülései. 

Amennyiben a bíróság nem fogadja el a vádlott védekezését, és azt állapítja meg, hogy végig a vádlott tanúsított támadó magatartást, és a sértett nem kísérelt meg öngyilkosságot, akkor nyilvánvalóan az sem merülhet fel, hogy a GHB-t a sértett tette a saját italába. A sértett azt állította, hogy két alkalommal ivott a sörből, a két alkalom között a szobában tartózkodott, míg a söröskorsója a konyhában maradt, ahol a vádlott is tartózkodott. A vádlottnak ekkor alkalma volt a GHB-t a sörbe önteni. A sértett elmondta, hogy a sörnek csak egy kis részét fogyasztotta el, mert másodszor, amikor beleivott, nagyon erős savas ízt érzett. Így alappal feltételezhette a toxikológus szakértő, és ezt a feltételezést a bíróság is magáévá tette, hogy a sértett a neki szánt GHB-nak csak egy részét fogyasztotta el. Így nem lehet következtetést levonni arra, hogy mennyi volt az eredeti mennyiség, ami a sértett sörébe került, így arra sem lehet következtetést levonni, hogy a vádlottnak eredetileg is csak a sértett elkábítása volt a célja, vagy eredeti terve szerint akkora mennyiségű GHB-t tett a sértett sörébe, amely akár a halálát is okozhatta volna. A bíróság egyértelmű bizonyíték hiányában e körben nem tehetett megállapítást a tényállásban. 
Azt viszont ítéleti bizonyossággal állapíthatta meg a bíróság, hogy a GHB-t nem a sértett tette a saját italába, egyrészt azért mert ez tipikusan olyan szer, amelyet nem saját fogyasztásra, hanem mások elkábítására szoktak használni, másrészt azért, mert ha a sértett tette a saját italába a GHB-t és kábította el magát a rosszullétig, akkor ha tényleg öngyilkos akart lenni, miért nem itta meg az egészet, illetve hogyan képzelhette, hogy kábult állapotban igen nagy rosszullétek közepette egy késsel magának halálos sérüléseket tud majd okozni, mivel ez a szakértők szerint tökéletes tudati és fizikai állapotban is igen nehezen kivitelezhető. 
Mivel a fentiekre figyelemmel a bíróság azt állapította meg, hogy a GHB-t vádlott neve tette a vádlott italába, azt is megállapíthatta a tényállásában, hogy 2016. január 5. napját megelőzően valamikor - ismeretlen körülmények között - a GHB-t (vagy az annak alapjául szolgáló GBL-t) beszerezte, azaz a kábítószert meg nem határozható ideig birtokolta. 

A bíróság abból a körülményből, hogy vádlott neve a GHB-t beszerezte azért, hogy személy2őt azzal legalább elkábítsa, majd elvágta a torkát, csak azt a következtetést vonhatta le, hogy a vádlott személy2 megölésére előre készült, azt kitervelte. A GHB megfelelő mennyiségű használata és adagolása esetén a vádlott eredményesen hivatkozhatott volna arra, hogy a sértett a nagy mennyiségű kábítószer elfogyasztásával akart öngyilkos lenni. 

vádlottnak személy2 megölésére több oka is lehetett, így a hosszú évek óta tartó feszült viszonyuk, személy2nek az az állandó magatartása, amit a vádlott folytonos megaláztatásként élt meg. Ezt a motívumot a vádlott vallomásán kívül a vádlott összes hozzátartozójának nyilatkozata is alátámasztotta, valamint a sértett vallomása, mely szerint az ölési cselekmény közben a vádlott azt kiabálta: „Te majom, te kretén, te állat, öt évig aláztál!". Ugyancsak a cselekmény motívumaként kell említeni a gyermekről lemondó, a vádlott által aláírt nyilatkozatot, melynek kapcsán a vádlott alappal gondolhatta, hogy személy3at csak akkor nevelheti ő fel, ha a sértett nem létezik, különben egy perben a nyilatkozatra figyelemmel a gyermeket bizonyosan személy2nek fogják ítélni. A vádlott viselkedéséből, nyilatkozataiból következően legkevésbé a sértett által mondott 3,8 millió Ft-os tartozás merülhet fel a cselekmény motivációjaként.

A sértett vallomása szerint a vádlott a WC előtt térdelve talált rá, és ekkor vágta el a nyakát. Ez a testhelyzet, és a lakás alaprajzának ismerete magyarázatot adhat arra, hogy a vádlott miért a sértett nyakának átvágásával próbálta őt megölni. Mikor a vádlott látta, hogy a sértett csak rosszul lett a GHB-tól, és kihányja azt, nyilvánvalóvá lett számára, hogy a kábítószertől a halála bizonyosan nem fog bekövetkezni. Ekkor magához véve a kést, az általa előre kigondolt öngyilkossági koncepcióhoz tartva magát, olyan sérüléseket kellett okoznia a személy2nek, melyre később azt tudja mondani, hogy azt a sértett magának okozta. A sértett ekkor egy szűk helyen, összegörnyedve, az ajtónak háttal volt. Hátulról megsebezni nyilvánvalóan nem lehetett, mert ebben az esetben az önkezűség fel sem merülhet, lehetőséget adni arra, hogy felálljon és vele szembe forduljon veszélyes lett volna, így az egyetlen az öngyilkossági koncepcióba illeszthető megoldás a vádlott számára az volt, hogy a sértett haját hátra húzva a nyakát vágja el, hiszen a testének elülső részéhez nem férhetett hozzá. 

A vádlott és a sértett sérüléseire, azok gyógytartamára az orvosszakértői vélemények alapján tett megállapításokat a bíróság.

A sértett GHB fogyasztására, annak mennyiségére, hatásmechanizmusára a szakértői vélemények alapján tett megállapításokat a bíróság a tényállásban.

A minősítés

vádlott neve vádlott tényállásbeli magatartásával megvalósította a Btk. 160. § (1) bekezdésébe ütköző és a (2) bekezdés a) pontja szerint minősülő előre kitervelten elkövetett emberölés bűntettének a Btk. 10. § (1) bekezdés szerinti kísérletét és a Btk. 178. § (1) bekezdésének III. fordulatába ütköző és az (5) bekezdés a) pontja szerint minősülő a csekély mennyiségű kábítószer megszerzésével elkövetett kábítószer birtoklásának vétségét.

A vádlott egy 20 cm pengehosszúságú késsel, legalább három rendbeli nagy erejű vágást ejtett a sértett nyakán, ahol életfontosságú szervek találhatók. Így gyors orvosi ellátás hiányában a sértett halálához vezethetett volna nyelőcsövének, légcsövének átvágása, illetve még a gyors orvosi ellátás mellett is a halálhoz vezethet az artériák elvágása. Minderre figyelemmel a vádlott a cselekményét egyenes szándékkal követte el. Jelen esetben a sértett életben maradása a szerencsés véletlennek, illetve a gyors és szakszerű orvosi beavatkozásnak köszönhető, a vádlott a maga részéről mindent megtett annak érdekében, hogy a cselekményét befejezze, így jelen ügyben befejezett kísérletről beszélhetünk.

Arra a bíróság nem tudott ilyen irányú bizonyíték híján megállapítást tenni a tényállásban, hogy a vádlottnak az eredeti terve az volt-e, hogy az esetet öngyilkosságnak, vagy túladagolásnak álcázva nagy mennyiségű GHB beadásával öli meg a sértettet, és csak akkor változtatott ezen, amikor látta, hogy a sértett a sör csak kisebb részét fogyasztotta el, vagy eredetileg is csak elkábítani akarta a sértettet, de a kábítószer beszerzéséből, mely annak tiltott jellege folytán mindenképp utánajárást, szervezést, előkészületet igényel, csak arra a következtetésre juthatott, hogy a vádlott előre készült cselekménye elkövetésére, így az emberölést előre kitervelten követte el. Az is az előre kiterveltséget támasztja alá, hogy a vádlott a GHB „vivőanyagaként" használt sört közvetlenül a cselekmény előtt vásárolta, majd ezzel kínálta fel a kábítószert a személy2nek, pedig az ilyen jellegű együtt sörözés kivételes eseménynek számított a vádlott és a sértett kapcsolatában.

A bíróságnak vizsgálnia kellett a nagy számú sérülésre tekintettel, hogy a vádlott a cselekményét különös kegyetlenséggel követte-e el. A sértett nyakát ért legalább három rendbeli vágás nagy erejű volt ugyan, a többi, testszerte rögzített sérülést azonban közepes erővel okozta a vádlott, emellett a bántalmazás a sérülések nagy száma ellenére sem nevezhető kitartónak, mert a cselekmény igen rövid idő alatt zajlott le, így a bíróság nem látta megállapíthatónak a különös kegyetlenséggel történő elkövetést még úgy sem, hogy a sértett kezdeti rosszulléte is a vádlottnak tevékenységének köszönhető.

A szakértő álláspontja szerint a sértett ugyan a kábítószer hatása alatt állt, de korlátozottan képes volt a védekezésre, ezt igazolja az is, hogy sikerült megszereznie az egyik kést, megakadályozta, hogy a vádlott befejezze cselekményét, így nem merülhetett fel minősítő körülményként az, hogy a vádlott védekezésre képtelen személy sérelmére követte el cselekményét. 

A Btk. 459. § (1) bekezdés 18/b. pontja és az 1979. évi 25. törvényerejű rendelettel kihirdetett pszichotróp anyagokról szóló egyezmény II. jegyzéke értelmében a GHB kábítószernek minősül. A szakértő szerint a sértett legalább 1,5 gramm GHB-t fogyasztott, melyet bizonyosan a vádlott kevert az italába. A Btk. 461. § (1) bekezdés b) pontja szerint a GHB csekély mennyiségű, ha annak sav formában megadott tiszta hatóanyagtartalma a 7,5 grammot nem haladja meg. Erre figyelemmel a bíróság azt állapíthatta meg ítéleti bizonyossággal, hogy a vádlott csekély mennyiségű GHB-t birtokolt.

Az eljárás során nem lehetett megállapítani, hogy a vádlottnak mennyi ideig volt birtokában a kábítószer, ezért csak annak megszerzését rótta a bíróság a terhére.

A büntetés

A büntetés kiszabása során a bíróság súlyosító körülményként értékelte a kábítószerrel kapcsolatos  bűncselekmények rendkívüli elszaporodottságát.
A bíróság nyomatékos enyhítő körülményként vette figyelembe, hogy a vádlott élet elleni cselekménye - bár ő maga mindent megtett a befejezettség érdekében - kísérleti szakban maradt, így a nagyon súlyos eredmény nem következett be. További enyhítő körülményként értékelte a vádlott büntetlen előéletét, a sértett éveken át tartó - a vádlottat érő - pszichés nyomásgyakorlásában megnyilvánuló sértetti közrehatást, azt, hogy a vádlott egy kiskorú gyermek eltartásáról gondoskodik, továbbá kisebb mértékben az időmúlást. 

A bíróság a büntetést a Btk. 80. §-a alapján úgy szabta ki, hogy igazodjék a bűncselekmények és a vádlott társadalomra veszélyességéhez, a bűnössége fokához, az egyéb súlyosító és enyhítő körülményekhez. 

A vádlott súlyosabb, élet elleni bűncselekményére a törvény tíz évtől húsz évig terjedő, vagy életfogytig tartó szabadságvesztés kiszabását rendeli. Az enyhítő körülmények összességére, jelentős túlsúlyára, valamint arra a körülményre tekintettel, hogy az emberölés esetében csak egy minősítő körülményt lehetett megállapítani, a bíróság elegendőnek tartotta a büntetés tartamát a törvényi minimumban meghatározni. A bíróság ezért 10 év szabadságvesztést szabott ki, ennél enyhébb büntetés alkalmazása a feltáró, beismerő vallomás, megbánó magatartás híján fel sem merülhetett.
A szabadságvesztést e bűncselekmény esetében a Btk. 37. § (3) bekezdés ad) pontja alapján fegyházban kell végrehajtani.

Rendelkezett a bíróság a vádlott feltételes szabadságra bocsátásának legkorábbi időpontjáról, amely a Btk. 38. § (2) bekezdés a) pontja alapján a büntetés kétharmad részének kitöltését követő nap.

A bíróság, figyelemmel a cselekmény súlyára, a vádlottat méltatlannak találta arra, hogy a közügyek gyakorlásában részt vegyen, ezért a Btk. 61.§ és 62.§ alapján azok gyakorlásától hosszabb időre eltiltotta.

A bíróság a Btk. 81. § (1) és (2) bekezdése szerint halmazati büntetést szabott ki.

A bíróság az eljárás során lefoglalt, a bűncselekmény eszközéül használt tárgyakat a Btk. 72. § (1) bekezdés a) pontja alapján elkobozta.

Az eljárás során lefoglalt egyéb tárgyak sorsáról a Be. 155. § (1), (2) és (8) bekezdése alapján rendelkezett a bíróság, a lakáskulcsot a lakás tulajdonosának kiadta, a vérrel erősen szennyezett és értéktelen tárgyak, valamint a vérminták megsemmisítéséről rendelkezett.

A Be. 338. § (1) bekezdése alapján rendelkezett a bíróság az eljárás során felmerült bűnügyi költség viseléséről is.

Budapest, 2018. június hó 06. napján 

. Nyilas Levente s.k.
a tanács elnöke
Plesovszki Mihály s.k.						         Hórné László Anna s.k.
  	ülnök								               	ülnök

A kiadmány hiteléül: