A Kúria
mint felülvizsgálati bíróság
ítélete

Az ügy száma: 	Pfv.IV.21.016/2017/4.

A tanács tagjai: 	
Dr. Baka András a tanács elnöke
Dr. Kovács Zsuzsanna előadó bíró
Dr. Pataki Árpád bíró
A felperesek: 	
I. rendű
II. rendű
A felperesek képviselője: 
Dr. Máté Péter Ügyvédi Iroda (ügyintéző: dr. Máté Péter ügyvéd
Az alperes: 	
Budapest Főváros VIII. Kerület Józsefvárosi Önkormányzat
Az alperes képviselője: 
Dr. Sommer János jogtanácsos
A per tárgya: 	
Közigazgatási jogkörben okozott kár
A felülvizsgálati kérelmet benyújtó fél: 
Az alperes	
A másodfokú bíróság neve és a jogerős határozat száma: 
Fővárosi Ítélőtábla 9.Pf.21.144/2016/3/II.
Az elsőfokú bíróság neve és a határozat száma: 
Fővárosi Törvényszék 27.P.22.620/2012/78.

Rendelkező rész 

A Kúria a jogerős ítéletet hatályában fenntartja.

A le nem rótt 475.850 (négyszázhetvenötezer-nyolcszázötven) forint felülvizsgálati eljárási illetéket az állam viseli.

Az ítélet ellen felülvizsgálatnak nincs helye.

I n d o k o l á s

A felülvizsgálat alapjául szolgáló tényállás

[1]	A felülvizsgálati kérelem elbírálása szempontjából releváns tényállás szerint a felperes és házastársa, valamint az alperes között 2004. november 10-én önkormányzati bérlakás bérbeadása tárgyában létrejött bérleti szerződés alapján a felperes a családjával életvitelszerűen lakott a bérlet tárgyát képező, .. szám alatti lakásában. A bérleti szerződés tárgyát képező lakás új építésű, összkomfortos lakás volt, a felperes és családja a lakás első bérlői voltak. A II. rendű felperesnél - az I. rendű felperes és házastársa 2002. szeptember 22-én született gyermekénél - a család perbeli lakásba költözését (2004 december) követőben mintegy két év elteltével asztmás megbetegedést diagnosztizáltak, melynek következtében az II. rendű felperes azóta is folyamatos gyógykezelésre szorul.

[2]	A bérbeadó a közös helyiségeket csak részben tartotta karban, így egyrészt nem biztosította a lépcsők és folyosók folyamatos csúszásmentességét, másrészt a lépcsők gyakori hibáit is csak időnként, nagy késedelemmel javította, melynek következtében a lépcsők több helyen és huzamos időn keresztül balesetveszélyes állapotban voltak. Az I. rendű felperes 2007. június 23-án az első és második emelet közötti lépcsőforduló egyik törött lépcsőfokán elcsúszott és elesett, melynek következtében jobb oldali lábközép csontja törését szenvedte el. Az I. rendű felperes 2009. február 5-én ismételten elcsúszott és elesett, a sérült lába megrándult.

A kereseti kérelem és az alperes védekezése

[3]	Keresetében az I. rendű felperes 474.415 forint vagyoni és 5.000.000 forint nem vagyoni kár, valamint kamatai, a II. rendű felperes 6.000.000 forint nem vagyoni kár és kamatai megfizetésére kérte kötelezni az alperest. A kereseti álláspont szerint az I. rendű felperes azért szenvedett balesetet, mert az alperes a tulajdonában álló épületben nem csúszásmentes burkolattal fedte le a közös helyiségeket, továbbá nem tartotta a közös helyiségeket rendeltetésszerű használatra alkalmas állapotban, valamint nem biztosította a lakás rendeltetésszerű használatra alkalmas állapotát, mert az túlzottan párás, dohos és penészes volt, a felpereseknek vagyoni és nem vagyoni kárt okozott.

[4]	Az alperes a kereset elutasítását indítványozta, vitatva a jogellenes magatartást és az okozati összefüggést. Az alperes viszontkeresetében kérte az I. rendű felperes 2.836.079 forint és kamatai megfizetésére kötelezését bérleti díj, használati díj, illetve az általa nyújtott külön szolgáltatások díja címén.

Az első- és másodfokú ítélet

[5]	Az elsőfokú bíróság ítéletében kötelezte az alperest, hogy 15 napon belül fizessen meg az I. rendű felperesnek 758.440 forintot kártérítés címén és annak 2007. augusztus 6. napjától járó törvényes kamatait, továbbá a II. rendű felperesnek 1.500.000 forintot és annak 2007. június 23. napjától járó törvényes mértékű kamatát, ezt meghaladóan a keresetet elutasította. Kötelezte az I. rendű felperest, hogy 15 napon belül fizessen meg az alperesnek 2.836.079 forintot és annak 2012. szeptember 20-ától járó törvényes mértékű kamatát, valamint rendelkezett az elsőfokú eljárási költség és illeték viseléséről.
[6]	Az elsőfokú bíróság a Ptk. 318. § (1) bekezdése szerint alkalmazandó Ptk. 339. §-a és 355. §-a alapján elbírálva a keresetet megállapította, hogy az I. rendű felperest ért kár, a 2007. június 23-ai baleset az alperes azon jogellenes magatartásával, hogy a bérleti szerződést megszegve, nem javította ki az első és második emelet közötti törött lépcsőfokot, okozati összefüggésben következett be, ezért az ezzel okozott kárt köteles az alperes megtéríteni. A 2009. február 5-i baleset megtörténtét azonban az elsőfokú bíróság nem találta bizonyítottnak. Az elsőfokú bíróság a per adatai alapján megállapította, hogy az I. rendű alperes vagyoni kárigénye jövedelemvesztesség, gyógyszer, gyógyászati segédeszközök, gyógykezeléshez kapcsolódó költségek, közlekedési többletköltségek, valamint ápolási költség címén összesen 258.440 forint mértékig alapos, továbbá mérlegeléssel 500.000 forintot talált alkalmasnak a nem vagyoni hátrány kompenzációjára.
[7]	Az elsőfokú bíróság a II. rendű felperes nem vagyoni kárigényét részben találta alaposnak. A perben kirendelt építésügyi igazságügyi szakértő véleményét elfogadva megállapította, hogy a lakás penészesedésének oka építési hiba, az épület külső hőszigetelésének elmulasztása volt, amely az alperes terhére róható. A II. rendű felperes kezelőorvosa és a kirendelt orvosszakértő véleménye alapján megállapította, hogy a II. rendű felperes asztmájának kialakulásában és a betegség manifesztálódásában része volt a penészes lakásnak, ezért mérlegeléssel állapította meg az alperest ezzel okozati összefüggésben terhelő nem vagyoni kártérítés összegét.

[8]	A felperes és az alperes fellebbezése alapján eljárt másodfokú bíróság ítéletével az elsőfokú bíróság ítéletének nem fellebbezett részét nem érintette, fellebbezett rendelkezéseit részben megváltoztatta, és a II. rendű felperesnek fizetendő összeget 4.000.000 forintra és kamatára felemelte, ennek megfelelően rendelkezett a II. rendű felperes tekintetében az elsőfokú perköltség fizetéséről, egyebekben az elsőfokú ítéletet helybenhagyta, és rendelkezett a másodfokú eljárási költség és illeték viseléséről.

[9]	A másodfokú bíróság a rendelkezésre álló orvosi dokumentumok és a szakértői vélemény alapján megállapította, hogy mindkét felperes testi épsége és egészsége sérült, ezzel összefüggésben az I. rendű felperesnek kiadásai merültek fel; a felperesek egészségi állapotában bekövetkezett romlás folytán a károkozás bizonyított, az alperes magatartása jogellenes.
[10]	A per adatai alapján bizonyítottnak fogadta el a másodfokú bíróság, hogy az I. rendű felperes 2007. június 23-án bekövetkezett balesete az első és második emelet közötti lépcső egyik fokának burkolati hibája miatt következett be, az alperes károkozó magatartása a bérleti szerződés 7/2. pontjába ütköző mulasztás volt, az I. rendű felperest ért kár és az alperes magatartása között az okozati összefüggés fennállt. A 2009. február 6-ai balesettel kapcsolatban a másodfokú bíróság - egyetértve az elsőfokú bíróság álláspontjával - az okozati összefüggés hiánya miatt nem találta megállapíthatónak az alperes kártérítési felelősségét.
[11]	A II. rendű felperes nem vagyoni kárigényével kapcsolatban kifejtette a másodfokú bíróság, hogy a szakértői vélemény alapján megállapítható, hogy a tervezés és építés során megválasztott technológia folytán a lakás nedvességét kiváltó hőhidak keletkeztek, az emiatt kialakuló nedvesedést a szerződésben foglalt kötelezettsége ellenére nem, illetve csak későn javította ki az alperes. Az orvosszakértői vélemény a lakás nedvesedése és a II. rendű felperes megbetegedése közötti okozati összefüggést alátámasztotta, amely az alperes kártérítési felelősségét megalapozza, az alperes a felelősség alól kimenteni magát nem tudta.
[12]	A jogerős ítélet további indokolása szerint az elsőfokú bíróság a Pp. 206. § (1) bekezdése alapján helyes mérlegeléssel állapította meg az I. rendű felperest ért vagyoni károk összegszerűségét, és a részére megállapított nem vagyoni kártérítés összegét. A II. rendű felperes esetében azonban nem tulajdonított az elsőfokú bíróság kellő súlyt annak a körülménynek, hogy a betegség milyen mértékben nehezíti meg a gyermekkorú II. rendű felperes mindennapi életét, mennyiben gátolja abban, hogy a hozzá hasonló korú gyermekekhez hasonló életvitelt folytasson, valamint a betegség rohamszerű jellegének megélése milyen súlyos, rendszeres stresszt jelent egy gyermek számára. E körülményeket is figyelembe véve az elsőfokú bíróság által megállapított nem vagyoni kártérítés összege nem alkalmas a II. rendű felperes egészségének károsodása folytán elszenvedett sérelmek orvoslására. Erre tekintettel a másodfokú bíróság az alperes terhére megállapított nem vagyoni kártérítés összegét felemelte.

A felülvizsgálati kérelem és ellenkérelem 

[13]	A jogerős ítélet ellen az alperes nyújtott be felülvizsgálati kérelmet annak hatályon kívül helyezését és a kereset teljes elutasítását vagy a marasztalás összegének leszállítását kérve. Felülvizsgálati álláspontja szerint a folyamatban lévő perben is alkalmazandó Alaptörvény elvárhatósági szabályokra vonatkozó rendelkezései tükrében a perbeli esetben a II. rendű felperesről való gondoskodás, a védelme, azaz a kár elhárítása az I. rendű felperes kötelezettsége lett volna. Nem elégséges ugyanis a passzív áldozati jelleg és a jogok hangoztatása, hanem az Alaptörvény értékrendszerének megfelelően a felelős öngondoskodásra helyezett hangsúly alapján szükséges vizsgálni a károkozás körülményeit. A II. rendű felperest ért kárért elsősorban az endogén, belső testi eredetű betegségre visszavezethető kárt ténylegesen az I. rendű felperes mulasztása okozta, vagy azért senki sem lehet felelős. Az I. rendű felperesnek, amennyiben megítélése szerint a lakás penészesedése okozta a II. rendű felperes betegségét, el kellett volna költöznie, ennek elmulasztásával nem úgy járt el, ahogy az adott helyzetben elvárható. Az I. rendű felperes nem tanúsított megfelelő öngondoskodást, a kárenyhítési kötelezettségét megszegve mulasztott. Az ügy összes körülményei alapján azonban nyilvánvaló, hogy a rejtett hiba éveken át nem volt felismerhető, és nem volt olyan mértékű, amely az elköltözést kikényszerítette volna, a lakáshasználat feladásához, azonnali felmondáshoz vezetett volna. Ez a körülmény pedig cáfolja, hogy a penészesedés mindennapos veszélyt jelentett volna, továbbá a penész és a II. rendű felperes asztmája között okozati összefüggés lenne. Ettől függetlenül az alperes úgy járt el, ahogy az az adott helyzetben elvárható (belső szigetelés, szellőzés biztosítása, homlokzati nyílászárókba légbevezető beépítése, a fürdőszobába páraérzékelővel összekötött elektromos ventilátort elhelyezése, a fürdőszoba ajtóba szellőzőrácsot építése). Az építés az építkezésügyi hatóság által jóváhagyott engedély alapján történt, ezért az esetleges tervezési hiba nem róható fel az alperesnek. A II. rendű felperes életminőségének romlását 7/9-ed részben az endogén, és csak 2/9-ed részben az alperessel összefüggésbe hozható magatartás okozta. Mindezekre tekintettel a jogerős ítéletben megállapított marasztalás összege eltúlzott, aránytalan és megalapozatlan.
Az I. rendű felperes kárigényével kapcsolatban az alperes álláspontja szerint a lépcső negyedik fokán a hiba megléte, amely a balesetet okozta, a perben nem került bizonyításra. A felperes előadása szerint a balesetet követően e hibát kijavították, de a leírt lépcsőhibához hasonló hiba sem alkalmas jellege, mérete és elhelyezkedése miatt a baleset okozására. Az ilyen jellegű balesethez az I. rendű felperes közrehatása kellett. Ezért az I. rendű felperest ért baleset és a bekövetkezett kár között az okozati összefüggés hiányzik.

A Kúria döntése és jogi indokai

[14]	A felülvizsgálati kérelem alaptalan az alábbiak szerint.

[15]	Tévesen hivatkozott arra az alperes, hogy az I. rendű felperes 2007. június 23-án történt balesetét okozó lépcsőfok hibája a perben nem volt bizonyított. A lépcsőfok sérülését a baleset szemtanúja vallomásában egyértelműen alátámasztotta, egy házban lakó további tanú a kitörött hibás lépcsőfokra vonatkozóan tett ugyancsak vallomást. Az elsőfokú bíróság mindemellett helyszíni tárgyalást is tartott 2011. szeptember 26-án, melynek alapján a rögzített jegyzőkönyv tanúsága szerint, felismerhető volt a balesetet okozó lépcsőfok utólagos javítása. Mindebből, amint azt a másodfokú bíróság is helytállóan megállapította, az elsőfokú bíróság megalapozottan jutott arra a következtetésre, hogy az I. rendű felperes a burkolati hibában megbotolva esett el és szenvedte el a balesetet. Ehhez képest az I. rendű alperesnek az az előadása, hogy a hiba jellege nem alkalmas a baleset okozására, illetve a balesetben az I. rendű felperes is közrehatott, a per adataival szemben nem alkalmas az okozati összefüggés hiányának megállapítására. Ezért jogszabálysértés nélkül marasztalta a jogerős ítélet az alperest az I. rendű felperes 2007. június 23-án elszenvedett balesetével kapcsolatban kártérítésre.

[16]	A II. rendű felperes a lakás rendeltetésszerű használatra nem megfelelően alkalmas állapota miatt kialakult betegségével összefüggésben 6.000.000 forint nem vagyoni kár megtérítésére kérte kötelezni az alperest. Az elsőfokú bíróság a per adatainak a Pp. 206. § (1) bekezdésében foglalt mérlegelésével az alperes felróhatóságának arányában 1.500.000 forint összeget talált alkalmasnak a II. rendű felperes által elszenvedett hátrány kompenzációjára. A másodfokú bíróság a rendelkezésre álló peradatok alapján a betegség II. rendű felperes megnehezedett életkörülményeit értékelve az alperest terhelő nem vagyoni kártérítés összegét 4.000.000 forintra felemelte. Az alperes felülvizsgálati kérelmében vitatta a II. rendű felperes kárigényének jogalapját és összegszerűségét, hivatkozott a kárenyhítési kötelezettség elmulasztására.

[17]	A felülvizsgálati eljárásban a bizonyítékok felülmérlegelésére és a tényállás megváltoztatására csak kivételesen, abban az esetben kerülhet sor, ha az eljárt bíróság a mérlegelés körébe vont adatok és bizonyítékok megállapítása és azok egybevetése során az ügy érdemére kiható, nyilvánvalóan helytelen, iratellenes, kirívóan okszerűtlen vagy a logika szabályaival ellentétes következtetésre jut. (BH.2002.29., BH.1193.768., BH.1999.44.) A perbeli esetben ez nem volt megállapítható.

[18]	A II. rendű felperes kárigényével kapcsolatban a felelősség alól egyrészről azzal kívánta magát kimenteni az alperes, hogy az elvárhatósági követelménynek megfelelt az eljárása, miszerint a hibát folyamatosan próbálta javítani. Ezzel kapcsolatban a Kúria kiemeli az elsőfokú bíróság megállapításai közül, hogy az I. rendű felperes 2005-től kezdődően folyamatosan jelezte a lakás penészesedése miatti panaszait, ennek következtében számolták fel az alperes megbízottai 2007 és 2008 folyamán különböző műszaki megoldásokkal a lakás penészesedését kiváltó okokat. A lakás penészesedésének oka építési hiba, az épület külső hőszigetelésének elmulasztása volt, melynek következtében hőhíd alakult ki, a perbeli lakásban 90%-ot meghaladó páratartalmat okozva, ennek egyenes következményeként a lakás dohossá, penészessé vált. Az I. rendű felperes és az alperes közötti bérleti jogviszonyra tekintettel az alperest nem mentesíti a felelősség alól a tervezési hiba és az, hogy az építés az építésügyi hatóság által jóváhagyott engedély alapján történt. Az alperes, mint a lakás tulajdonosa és bérbeadója jogellenes, felróható magatartást tanúsított azzal, hogy a lakás rendeltetésszerű használatra alkalmas állapotát nem biztosította. 

[19]	Megalapozatlanul állította az alperes a lakás nedvesedése és a II. rendű felperes betegségének kialakulása közötti okozati összefüggés bizonyítottságának hiányát. A perben kirendelt orvosszakértői vélemény, valamint a II. rendű felperes gyermekorvosának és kezelőorvosának véleményei alapján helyesen jutottak az eljárt bíróságok arra a következtetésre, hogy a felperes betegségének kialakulásában a nedves, penészes lakás kiváltó szerepet játszó ok volt. A felülvizsgálati állásponttal szemben nem róható a felperesek terhére a kárenyhítési kötelezettség elmulasztása, mert miután a tünetek nyilvánvalóvá váltak a betegség már kialakult. A már kialakult betegséget más lakásba való költözés nem szüntette volna meg, a per nem vitás adatai szerint pedig az alperes a lakás nedvesedését okozó hibát megszüntette. Ezért helytállóan állapította meg a jogerős ítélet az alperes kártérítési felelősségét.  

[20]	Az elsőfokú bíróság nyomatékos súllyal vette figyelembe, hogy a II. rendű felperes betegségének kialakulásában ugyan a lakás nedvessége kisebb részben játszott szerepet, de a betegség kialakulásában e csekély résznek alapvető jelentősége volt. Helyesen állapította meg az elsőfokú bíróság, hogy az okozati összefüggés mértékének megítélése körében nem lehet csupán a penészes lakásnak az asztma kialakulásában szerepet játszó okok mennyiségi mutatóira alapozni. Annak helyes rögzítése mellett, hogy a betegség kialakulásához szükséges a belső tényezők, az immungyengeség fennállása, a per adatai alapján helyesen jutott arra a következtetésre az elsőfokú bíróság, hogy a penészes lakás volt az a döntő jelentőségű külső tényező, amely provokálta a II. rendű felperes betegségének manifesztálódását. Ezért nem tévedett az elsőfokú bíróság abban, hogy a számarányoktól eltérően, kellő súllyal mérlegelte a II. rendű felperes betegségének kialakulásában a penészes lakás döntő szerepét. A másodfokú bíróság ehhez képest a mérlegelés körébe vonta azt is, hogy a rohamszerűen jelentkező tünetekkel megnyilvánuló betegség jelentős mértékben megnehezíti a gyermekkorú II. rendű felperes mindennapi életét, melynek következtében nem folytathat a hozzá hasonló korú gyermekekhez hasonló életvitelt. A Kúria megítélése szerint az eljárt bíróságoknak ez a mérlegelése, arra is figyelemmel, hogy a betegség a II. rendű felperes élete végéig tartó állapotba kulminálódik, nem volt kirívóan okszerűtlen, iratellenes vagy a logika szabályaival ellentétes, az az általános élettapasztalatnak is megfelelően elfogadható volt. Ezért a jogerős ítélet nem sértett jogszabályt.

[21]	Mindezekre tekintettel a Kúria a jogerős ítéletet a Pp. 275. § (3) bekezdése alapján hatályában fenntartotta.

Az alkalmazott jogszabályok és az alkalmazott joggyakorlat

[22]	Ptk. 318. §, 339. §, 355. §

Záró rész

[23]	A felpereseknek áthárítható felülvizsgálati eljárási költsége nem merült fel. A tárgyi illetékfeljegyzési jog folytán le nem rótt felülvizsgálati eljárási illetéket az alperes személyes illetékmentességére tekintettel a 6/1986.(VI.26.) IM rendelet 13. § (1) bekezdése és 14. §-a alapján az állam viseli. 

Budapest, 2018. április 4. 

Dr. Baka András s.k. a tanács elnöke, Dr. Kovács Zsuzsanna s.k. előadó bíró, Dr. Pataki Árpád s.k. bíró

                  			A kiadmány hiteléül:
AM
                                         					tisztviselő