A Kúria
mint felülvizsgálati bíróság
ítélete
Az ügy száma: Kfv.VI.38.235/2018/5.
A tanács tagjai: Dr. Sperka Kálmán a tanács elnöke, Dr. Vitál-Eigner Beáta előadó bíró, Dr. Sugár Tamás bíró	
A felperes: felperes neve 
A felperes képviselője: ... Ügyvédi Iroda 	
Az alperes: alperes neve 
Az alperes képviselője: Dr. ... kamarai jogtanácsos
A per tárgya: gyámügyben hozott közigazgatási határozat felülvizsgálata
A felülvizsgálati kérelmet benyújtó fél: a felperes
A felülvizsgálati kérelem száma: 11.
Az elsőfokú bíróság neve, határozatának kelte és száma: Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 2018. október 4-én kelt 44.K.31.209/2018/10. számú ítélete

Rendelkező rész 

A Kúria a Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 44.K.31.209/2018/10. számú ítéletét hatályában fenntartja.
Kötelezi a felperest, hogy 15 napon belül fizessen meg az alperesnek 50.000.- (ötvenezer) forint felülvizsgálati eljárási költséget.
Kötelezi a felperest, hogy fizessen meg az államnak felhívásra 70.000.- (hetvenezer) forint felülvizsgálati eljárási illetéket.
Az ítélet ellen felülvizsgálatnak nincs helye.
Indokolás
A felülvizsgálat alapjául szolgáló tényállás
[1]	A felperes és a perben nem álló ... (a továbbiakban: anya) között házasság felbontása és járulékai iránt per volt folyamatban. A Fővárosi Törvényszék a 2014. szeptember 11. napján kelt 50.Pkf.638.631/2014/3. számú végzésével helybenhagyta azt az elsőfokú döntést, miszerint kiskorú felperes neve és kiskorú ... közös gyermekeik tekintetében a szülői felügyeleti jogot közösen gyakorolják, ugyanakkor a gyermekek azonos időtartamban, hetente váltják egymást az egyik, illetve a másik szülőnél.
[2]	A Budapesti VIII. és XIX. kerületi Bíróság a 2016. január 25. napján kelt 11.P.XVIII.22.633/2013/102. számú részítéletével a kiskorú gyermekeket a felperes gondozásában-nevelésében helyezte el. A Fővárosi Törvényszék a 2016. szeptember 13. napján kelt 50.Pf.633.146/2016/8. számú határozatával ezt a rendelkezést helybenhagyta.
[3]	Az elsőfokú hatóság határozatával elutasította a felperesnek a kiskorú gyermekek védelembe vétele iránt előterjesztett kérelmét, egyidejűleg felhívta a Csibész Család- és Gyermekjóléti Központot (a továbbiakban: Gyermekjóléti Központ) az alapellátás keretében történő segítségnyújtás megszervezésére. 
[4]	Indokolásában az esetkonferencia adatai, az esetmenedzser előadása, az általános iskola pedagógusainak jellemzése, nyilatkozata, a Gyermekjóléti Központ tájékoztatása, javaslata, a korábban kirendelt szakértői vélemény, a bírósági határozatok, valamint Kubiszyn Anna klinikai szakpszichológus igazságügyi szakértő szakvéleménye alapján megállapította, hogy a gyermekek veszélyeztetése fennáll, de a szülők az együttműködést vállalták. Azzal, hogy a bíróság az apa gondozásában-nevelésében helyezte el a gyermekeket, új helyzet állt elő, amely lehetőséget teremt arra, hogy a szülők megnyugodjanak, és ezt a nyugalmat a gyermekeik irányába közvetítsék. Minderre figyelemmel a védelembe vételi eljárás megindításának közvetlen kiváltó oka megszűnt. 
[5]	A szülők között fennálló konfliktusok súlyosságára figyelemmel ugyanakkor az alapellátás indokolt, hiszen megsegíti a szülőket abban, hogy képesek legyenek a gyermekek érdekét figyelembe vevő együttműködésre. Amennyiben az alapellátás nem vezet eredményre, akkor lehetőség van arra, hogy a védelembe vétel keretein belül előírják az elvárható szülői magatartási normákat. 
[6]	A felperes fellebbezése folytán eljárt alperes a 2017. április 10. napján kelt BP/0502/1230-1/2017. számú határozatával az elsőfokú határozatot helybenhagyta. Indokolásában a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról szóló 1997. évi XXXI. törvény (a továbbiakban: Gyvt. 67. § (1) bekezdésére, 68. § (1) és (3) bekezdésére, továbbá a gyámhatóságokról, valamint a gyermekvédelmi és gyámügyi ellátásról szóló 149/1997. (IX.10.) Korm. rendelet (a továbbiakban: Gyer.) 82. § (7) bekezdésére, 84. és 85. §-ára, 86. § (1) bekezdésére utalással leszögezte, hogy a gyermek védelembe vétele elrendelésének feltétele a gyermek olyan veszélyeztetettsége, amit - mint kialakult állapotot - a szülő megszüntetni nem tud vagy nem akar. Ebből következően a meglévő kialakult állapotot kell vizsgálni.
[7]	Érvelése szerint mindkét szülőnek az a kötelessége, hogy a gyermekekben a szülők közötti kapcsolat felbomlása miatti traumát csökkentse, a szülők ne akarják a másik fél ellen fordítani a gyermekeiket. Ez pusztán hatósági eszközökkel nem kényszeríthető ki, ehhez a szülők együttműködésére is szükség van.
[8]	Kiemelte, hogy önmagában a gyermekek veszélyeztetettségének bizonyítása nem elegendő a védelembe vétel elrendeléséhez. A Gyermekjóléti Központ javaslatára, és arra figyelemmel, hogy a szülők nyilatkozatukban vállalták az együttműködést, a gondozás eredményessége a megváltozott jogi helyzet alapján valószínűsíthető. Megjegyezte, hogy a folyamatban lévő alapellátás során lesz megállapítható, hogy szükség van-e további gyermekvédelmi intézkedésre, így például a védelembe vétel elrendelésére.
	A kereseti kérelem
[9]	A felperes eljárási- és anyagi jogi jogszabálysértésekre hivatkozással keresetet terjesztett elő a jogerős határozat bírósági felülvizsgálata iránt.

	Az elsőfokú ítélet

[10]	A közigazgatási és munkaügyi bíróság jogerős ítéletével a keresetet elutasította. 
[11]	Indokolásában a Gyvt. 68. § (1) bekezdésére, valamint a Gyer. 83. § (2) és 85. § (1) bekezdésére utalással hangsúlyozta, hogy a meglévő kialakult állapotot kell vizsgálni, és nem annak van jelentősége, hogy kinek róható fel a gyermeket veszélyeztető állapot kialakulása.
[12]	Megítélése szerint bár egyértelműen nem állapítható meg, hogy a szakértő jogosult volt-e eljárni, azonban mivel az elsőfokú hatóság nem kizárólag a szakvéleményre alapozta döntését, továbbá a szakvélemény kizárólag a felek által sem vitatott veszélyeztetettségre vonatkozik, nem értékelte az ügy érdemére kiható eljárásjogi hibának a szakértői kompetenciával kapcsolatos felperesi előadás vizsgálatának elmaradását.
[13]	Kiemelte, hogy a védelembe vételhez nem elegendő a gyermekek veszélyeztetettsége, ahhoz az is szükséges, hogy a szülő a veszélyeztetettséget ne tudja, vagy ne akarja megszüntetni. A trágár beszéd, az esetleges egészségtelen életmód, vagy a sportolás elhanyagolása nem jelenti azt, hogy az anya a veszélyeztetettséget nem tudja vagy nem akarja megszüntetni. A szülők azzal, hogy vállalták a hatósággal az együttműködést, éppen arra törekednek, hogy megszűnjön a veszélyeztetettség, amelynek eredményességéhez nagymértékben hozzájárulhat a kialakult új jogi helyzet. Időnek kell eltelnie ahhoz, hogy a szülők a jelenlegi új helyzethez alkalmazkodni tudjanak.
[14]	Megítélése szerint nem sérült a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény (a továbbiakban: Ket.) 50. §-a és 72. § (1) bekezdés e) pontja, mert az eljárt hatóságok a tényállást tisztázták, széles körű bizonyítást folytattak le, az indokolási kötelességeiket teljesítették. 
A felülvizsgálati kérelem és ellenkérelem
[15]	A felperes felülvizsgálati kérelmében a jogerős ítéletek hatályon kívül helyezését és elsődlegesen a keresetnek helyt adó határozat meghozatalát, másodlagosan az elsőfokú bíróság új eljárásra és új határozat hozatalára való utasítását kérte. Állította, hogy az elsőfokú bíróság jogsértő módon nem folytatott le szakértői bizonyítást, nem tett eleget indokolási kötelezettségének, nem rendelte el a gyermekek védelembe vételét az anyagi veszélyeztető magatartás miatt. Ezzel megsértette a polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvény (a továbbiakban: Pp.) 336/A. § (1) bekezdés b) pontját, 177. §-át, 206. § (1) bekezdését, továbbá a Gyer. 85. § (3) bekezdését.
[16]	Előadta, hogy a gyermekek anyai veszélyeztetettsége évek óta fennáll, a korábbi tapasztalatokból kiindulva ez az alapellátás igénybevételével nem szüntethető meg.
[17]	A veszélyeztetettséget igazoló körülmények részletezése mellett az eljárt gyámhatóságok, illetve a Gyermekjóléti Központ szakmai hozzáértését kérdőjelezte meg.
[18]	Hangsúlyozta, hogy egyedül, az anya passzív magatartása miatt nem tud semmit tenni a veszélyeztetettség megszűnése érdekében, azért, hogy az anya betartsa a gondozó szülői, nevelési szabályokat. 
[19]	Az igazságügyi szakértői működésről szóló 31/2008. (XII.31.) IRM rendelet (a továbbiakban: IRM rendelet) 20. § (1) bekezdés h) pontjára hivatkozással állította, hogy az ügy érdemére kiható eljárási hiba volt a szakértői kompetencia hiányával kapcsolatos előadásának figyelmen kívül hagyása. 
[20]	Az alperes felülvizsgálati ellenkérelmében az elsőfokú ítélet hatályában fenntartását kérte, annak helyes indokaira figyelemmel.
A Kúria döntése és jogi indokai
[21]	A felülvizsgálati kérelem nem alapos.
[22]	A Pp. 275.§ (1) és (2) bekezdései értelmében a felülvizsgálati eljárásban bizonyítás felvételének nincs helye, a Kúria a felülvizsgálati kérelem elbírálása során, a felülvizsgálati kérelem keretei között, a rendelkezésre álló iratok alapján dönt. A jogerős ítélet csak a felülvizsgálati kérelem és a csatlakozó felülvizsgálati kérelem keretei között vizsgálható felül.
[23]	A Kúria szerint az elsőfokú bíróság vizsgálta a közigazgatási eljárás teljes anyagát, a felek perbeli nyilatkozatait, beadványait, a bizonyítékokat a Pp. 206. § (1) bekezdésére figyelemmel a maguk összességében értékelte, és helyesen állapította meg, hogy a kereset nem alapos. Jogszabálysértést a rögzített tényállás iratellenessége, a bizonyítékok kirívóan okszerűtlen vagy a logika szabályaival ellentétes mérlegelése alapozhat meg, ilyen jogsértés azonban nem tárható fel.
[24]	Az eljárt közigazgatási és munkaügyi bíróság a pontosan és törvényesen megállapított tényállásból helytálló jogi következtetést vont le.
[25]	Az elsőfokú gyámhatóság nagyon részletes, minden releváns körülményre kiterjedő bizonyítási eljárást folytatott le. A tényállást teljes körűen tisztázta, minden olyan személy véleményét beszerezte, akik a gyermekek gondozásával, ellátásával kapcsolatban érdemi információval szolgálhattak. Értékelte a Gyermekjóléti Központ javaslatát, a pedagógusi nyilatkozatokat, a korábbi eljárások dokumentumait, a bírósági határozatokat és a szakértő véleményét. A vonatkozó jogszabályokat helyesen értelmezte.
[26]	Az alperes a teljes felülbírálat elve alapján, a bizonyítékok súlyuknak megfelelő értékelésével, az alkalmazandó jogszabályi rendelkezésekre figyelemmel hozta meg döntését.
[27]	Az elsőfokú bíróság a felperes keresetét minden vonatkozásában elemezte és elbírálta, a jogerős ítéletben a Pp. 221. § (1) bekezdésének teljes mértékben megfelelő, kellően részletes indokát adta döntésének. Jogi érveivel a felülvizsgálati bíróság maradéktalanul egyért, azok megismétlése nélkül a Kúria a következőket hangsúlyozza.
[28]	A Gyer. 85. § (2) bekezdése szerint, ha a gyermek veszélyeztetettsége fennáll, de a gyermek és szülője nyilatkozatban vállalják a család- és gyermekjóléti szolgálattal, valamint a család- és gyermekjóléti központtal való együttműködést, és ennek alapján valószínűsíthető a gondozás eredményessége, a gyámhivatal a védelembevétel iránti kérelmet elutasítja, egyidejűleg felhívja a család- és gyermekjóléti központot az alapellátás keretében történő segítségnyújtás megszervezésére.
[29]	A Gyer. 85. § (3) bekezdése kimondja, hogy ha a gyermek veszélyeztetettsége fennáll és az az alapellátás önkéntes igénybevételével sem szüntethető meg - de a gyermeket nem kell a családból kiemelni -, a gyámhivatal a gyermeket védelembe veszi.
[30]	A kiemelt jogszabályi rendelkezések alapján látható, hogy a gyermek fejlődését elsősorban családon belül kell biztosítani. Az állami, hatósági védelmi eszközöket a gyermek érdekeinek szem előtt tartásával, a fokozatosság elvére figyelemmel kell alkalmazni. A jogalkotó e szempontok mentén határozta meg a védelembe vétel feltételeit.
[31]	A Gyer. 85. § (2) bekezdése értelmében a védelembe vétel mellőzéséhez nem elegendő a szülő együttműködésre vonatkozó készsége, hanem azt is vizsgálni kell, hogy az alapján valószínűsíthető-e a gondozás eredményessége. Amennyiben feltételezhető, hogy a veszélyeztetettség a szülői együttműködés ellenére is fenn fog állni, a védelembe vételt el kell rendelni.
[32]	Jelen esetben a gyermekek veszélyeztetettsége nem volt vitatott, azt az eljárás során keletkezett számos bizonyíték igazolja. Erre figyelemmel nem volt jelentősége a szakértői bizonyítással összefüggő felperesi előadásnak. Újabb - a felperes által is elfogadott kompetenciával bíró - szakértő bevonása indokolatlan lett volna, hiszen ő is csak azt tudta volna megállapítani, amit az egyéb bizonyítékok már megnyugtató módon alátámasztanak.
[33]	A több éve fennálló veszélyeztetettségre tekintettel valóban kétség merülhetne fel a gondozás eredményességét illetően. Az eljárt hatóságokat további bizonyítási és indokolási kötelezettség terhelte volna abban az esetben, ha a körülményekben nem következett volna be jelentős változás. A Fővárosi Törvényszék 50.Pf.636.146/2016/8. számú jogerős határozatával azonban alapvetően új helyzet állt elő; a bíróság a gyermekeket jogerősen az apa gondozásában-nevelésében helyezte el. Ezzel megszűnt a gyermekek heti váltásban történő felügyelete; alapvetően a felperes jogosult és köteles a gyermekek gondozására, nevelésére, míg az anyát kapcsolattartási jog illeti meg. A bíróság döntésével merőben új helyzet állt elő; a szülők joga és kötelezettsége megváltozott, ennek megfelelően a tanúsítandó magatartásuk tartalma, a család- és gyermekjóléti szervekkel való együttműködés mibenléte eltér a korábbiaktól. 
[34]	A védelembe vételről a konkrétan fennálló, tényleges helyzet alapján kell dönteni, ezért a korábbi konfliktusos helyzetből nem lehet alappal valószínűsíteni, hogy a gondozás a gyermekelhelyezés megváltoztatását követően sem lesz eredményes. Teljesen új viszonyok, életkörülmények következtek be, amelyre figyelemmel újra kell vizsgálni a szülői együttműködés vállalását, továbbá a gondozás eredményességének lehetőségét. Az, hogy az eljárt hatóságok a felperes álláspontjától eltérő következtetésre jutottak, önmagában nem bizonyítja sem az eljárásban részt vevő szakemberek szakmai hozzáértésének hiányát, sem a határozatok jogszabálysértő jellegét.
[35]	A jogerős ítélet az összes körülmény körültekintő mérlegelésén alapul, amelyre figyelemmel az elsőfokú bíróság helytállóan állapította meg, hogy az alperes határozata nem jogszabálysértő. Jogi indokai a döntést meggyőzően alátámasztják, iratellenes megállapítás, okszerűtlen vagy logikátlan mérlegelés abból nem olvasható ki. Minderre figyelemmel a Kúria a bizonyítékok felülmérlegelésére nem látott jogszabályi lehetőséget.
[36]	A Kúria a fentiekre figyelemmel a Pp. 275. § (3) bekezdését alkalmazva a jogerős ítéletet hatályában fenntartotta, mert az nem sérti a felülvizsgálati kérelemben megjelölt jogszabályi rendelkezéseket.

	A döntés elvi tartalma 

[37]	A gyermek védelembe vétele akkor rendelhető el, ha valószínűsíthető, hogy a szülő család- és gyermekjóléti szervekkel való együttműködése ellenére sem fog a gondozás eredménnyel járni. 
[38]	Az ügy szempontjából kiemelt jelentősége van annak, hogy a bíróság - a korábbi osztott elhelyezést megváltoztatva - a gyermekeket az egyik szülőnél helyezi el.
Záró rész
[39]	A Kúria a felülvizsgálati kérelmet a Pp. 274. § (1) bekezdés alapulvételével tárgyaláson kívül bírálta el.
[40]	A pervesztes felperes a Pp. 270. § (1) bekezdése folytán alkalmazandó Pp. 78. § (1) bekezdése szerint köteles kamarai jogtanácsos által képviselt alperes felülvizsgálati eljárási költségét megfizetni.
[41]	A tárgyi illetékfeljegyzési jog folytán le nem rótt, az illetékekről szóló 1990. évi XCIII. törvény 50. § (1) bekezdésének megfelelő mértékű felülvizsgálati eljárási illetéket a felperesnek a bírósági eljárásban alkalmazandó költségmentességről szóló 6/1986. (VI.26.) IM rendelet 13. § (2) bekezdésének megfelelően kell megfizetnie.
[42]	Az ítélet elleni felülvizsgálatot a Pp. 271. § (1) bekezdés e) pontja zárja ki.
Budapest, 2019. június 26.
Dr. Sperka Kálmán s.k. a tanács elnöke, Dr. Vitál-Eigner Beáta s.k. előadó bíró; Dr. Sugár Tamás s.k. bíró 
A kiadmány hiteléül:
tisztviselő