A Kúria
mint felülvizsgálati bíróság
ítélete
Az ügy száma: 	Kfv.IV.38.085/2018/8.

A tanács tagjai: 	Dr. Balogh Zsolt a tanács elnöke, Dr. Kiss Árpád Lajos előadó bíró, 
. Horváth Tamás bíró
	
Az I.r. felperes: I.rendű felperes neve 
	
A II.r. felperes: II.rendű felperes neve 
	
A III.r. felperes: III.rendű felperes neve 
	
A IV.r. felperes: IV.rendű felperes neve 
	(

Az V.r. felperes: V.rendű felperes neve 
	
A VI.r. felperes: VI.rendű felperes neve 
	
A VII.r. felperes: VII.rendű felperes neve 

A VIII.r. felperes: VIII.rendű felperes neve

A IX.r. felperes: IX.rendű felperes neve 

A X.r. felperes: X.rendű felperes neve 
	
Az I-X.r. felperes képviselője: Dr. Gyuricza Péter ügyvéd 

Az alperes: alperes neve 

Az alperes képviselője: Dr. Nagy Erika kamarai jogtanácsos 
		
A per tárgya: hatósági bizonyítvány kiadása tárgyában hozott közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálata

A felülvizsgálati kérelmet benyújtó fél: alperes

Az elsőfokú bíróság határozatának száma: Szolnoki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 5.K.27.073/2017/6. számú ítélete	

A felülvizsgálni kért jogerős határozat: Szolnoki Törvényszék 4.Kf.21.274/2017/5. számú ítélete

Rendelkező rész 

A Kúria 

- 	a Szolnoki Törvényszék 4.Kf.21.274/2017/5. számú ítéletét hatályon kívül helyezi. A Szolnoki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 5.K.27.073/2017/6. sorszámú ítéletét megváltoztatja és a felperesek keresetét elutasítja;

- kötelezi az I-X.r. felpereseket, hogy fizessenek meg az alperesnek 15 napon belül egyetemlegesen 70.000 (hetvenezer) forint perköltséget;

- kötelezi az I-X.r. felpereseket, hogy fizessenek meg az államnak külön felhívásra egyetemlegesen 124.000 (százhuszonnégyezer) forint összegű feljegyzett eljárási illetéket. 

Ezen ítélet ellen további felülvizsgálatnak nincs helye.

Indokolás
A felülvizsgálat alapjául szolgáló tényállás
[1]	Néhai T. S-né 2012. augusztus 31. napján végrendeletében úgy rendelkezett, hogy a M.külterület .../26 hrsz.-ú 7 hektár, 5665m² területű, 211,27 AK értékű szántó ingatlan 15/710/21128 részét, a M.külterület .../1 hrsz.-ú 7 hektár, 7829m² területű, 232 AK értékű szántó ingatlan, valamint a M. külterület .../3 hrsz.-ú, 16 hektár, 5316m² területű, 560,47 AK értékű szántó ingatlant a felperesekre, valamint az időközben elhunyt, így öröklésből kiesett N. F-re, mint végrendeleti örökösökre hagyta egyenlő arányban. Az örökhagyó 2016. május 26. napján elhunyt. 

[2]	A hagyatéki eljárásban Dr. S. Á. mezőtúri közjegyző 2016. október 10. napján a hagyatéki eljárást felfüggesztette és hatósági bizonyítvány kiállítását kérte a mezőgazdasági igazgatási szervtől a felperesek szerzési képessége vonatkozásában. Az alperes mint mezőgazdasági igazgatási szerv az 575.636/5/2016. számú határozatával javított és kiegészített 575.636/3/2016. számú határozatával a M. külterületi .../1, .../26 és .../3 hrsz.-ú ingatlanokra vonatkozóan tulajdonszerzési képesség igazolására vonatkozó hatósági bizonyítvány kiadását megtagadta. A határozatban a Mező- és erdőgazdasági földek forgalmáról szóló 2013. évi CXXII. törvény (a továbbiakban: Földforgalmi tv.) 10. § (2) bekezdés alapján megállapította, hogy a végrendeleti örökösök nem földművesek, így figyelemmel arra, hogy a hagyatékkal érintett földek személyenkénti területnagysága a végrendeleti örökösök birtokában, tulajdonában álló földterülete nélkül is meghaladja az 1 hektárt, így a tulajdonszerzéshez szükséges feltételek nyilvántartásba vett földműves státusz hiányában nem állnak fenn.
A kereseti kérelem és az alperes védekezése
[3]	Az alperesi határozattal szemben a felperesek terjesztettek elő keresetet, kérve a határozat hatályon kívül helyezését és az alperes új eljárásra kötelezését arra figyelemmel, hogy az alperes nem vette figyelembe, hogy a felperesek birtokában földingatlan nincs, így végrendeleti örökösként 1 hektár terület nagyságig a tulajdonszerzési képességük fennáll. Minderre tekintettel megállapítható, hogy az alperes megszegte a Földforgalmi tv. 34. § (3) bekezdésében foglaltakat. Az alperes az ellenkérelmében a kereset elutasítását kérte határozatában foglaltak fenntartása mellett. 
Az elsőfokú ítélet
[4]	A Szolnoki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság a 2017. szeptember 26. napján kelt ítéletével az alperes határozatait hatályon kívül helyezte és az alperest új eljárás lefolytatására, valamint felperesi perköltség megfizetésére kötelezte. Hivatkozott arra, hogy a Földforgalmi tv. 34. § (3) bekezdése szerint a mezőgazdasági igazgatási szerv azt vizsgálja, hogy az örökös szerzőképessége fennáll-e, a végintézkedés nem eredményezi-e tulajdonszerzési korlátozás megsértését vagy megkerülését. Megállapította, hogy a Földforgalmi tv. 10. § (2) bekezdésének helyes értelme az, hogy a földművesnek nem minősülő belföldi természetes személy 1 hektár területnagyságig szerezheti meg a föld tulajdonjogát figyelembe véve a birtokában álló föld nagyságát is. Az 1 hektárt meghaladó földterület tekintetében a törvény tiltó rendelkezése folytán a végrendelet ezen rendelkezését érvénytelennek kell tekinteni, azonban a szerzési korlát elérése nem teszi az egész végrendeletet érvénytelenné, figyelemmel a Polgári Törvénykönyvről szóló 2013. évi V. törvény (a továbbiakban: Ptk.) 7:47. §-ában foglaltakra.

 A fellebbezés

[5]	Az elsőfokú ítélet ellen az alperes nyújtott be fellebbezést az elsőfokú ítélet megváltoztatása, a felperesek keresetének elutasítása iránt. Kifejtette, hogy Földforgalmi tv. 34. § (3) bekezdése szerint a hagyatéki átszállása körében azt kell vizsgálni, hogy az nem eredményezi-e a tulajdonszerzési korlátozás megsértését vagy megkerülését, figyelemmel azonban arra, hogy a megszerezni kívánt földterület nagysága egyenként meghaladta az 1 hektáros korlátot, megszerezni kívánt földterület nagyságát pedig egészben kellett vizsgálni, az nem volt részekre bontható, így a felperesek szerzőképessége nem állt fenn. 

A jogerős ítélet

[6]	A Szolnoki Törvényszék 4.Kf.21.274/2017/5. számú ítéletével az elsőfokú ítéletet helybenhagyta. Kifejtette, hogy a Földforgalmi tv. 10. § (2) bekezdésében foglalt törvényi előírás a föld tulajdonjogának megszerzését 1 hektár mértékben limitált módon teszi lehetővé azzal, hogy a földszerző, földművesnek nem minősülő belföldi természetes személy birtokában álló földterület nagyságát és a megszerezni kívánt földterület nagyságát összeszámítva azok nem haladhatják meg az 1 hektárt. Az alperes jogértelmezéssel szemben a törvényszék az elsőfokú bíróság jogértelmezését osztotta, kifejtve, hogy a Földforgalmi tv. 10. § (2) bekezdése nem földtulajdonszerzési tilalomként, hanem az ott meghatározott limitált mértékű tulajdonszerzési korlátozásként értelmezhető.
A felülvizsgálati kérelem és ellenkérelem
[7]	A jogerős ítélettel szemben az alperes terjesztett elő felülvizsgálati kérelmet, kifejtette, hogy a Földforgalmi tv. 10. § (2) bekezdése szerint földművesnek nem minősülő belföldi természetes személy és tagállami állampolgár akkor szerezheti meg a föld tulajdonjogát, ha a birtokában álló földterület nagysága a megszerezni kívánt földterület nagyságával együtt nem haladja meg az 1 hektárt, a jogerős ítélet azonban az „akkor - ha" feltételrendszert ignorálva azt állapítja meg, hogy a belföldi természetes személy és tagállami állampolgár 1 hektár mértékig akkor is szerezhet, ha egyébként a kérelemben, a megkeresésben, illetve a végrendeletben érintett földek területnagysága meghaladja az 1 hektárt, ez azonban nem felel meg a Földforgalmi tv. 10. § (1) és (2) bekezdéseiben foglaltaknak. A mezőgazdasági igazgatási szerv ugyanis a Földforgalmi tv. 34. § (3) bekezdése értelmében azt vizsgálja, hogy az örökös szerzőképessége fennáll-e, a végintézkedés nem eredményezi-e a tulajdonszerzési korlátozás megsértését vagy megkerülését. A hatósági bizonyítvány kiállítása iránti eljárás annak vizsgálatára irányul, hogy az érintett földekre az örökös szerzőképessége fennáll-e és nem arra, hogy az milyen mértékben állhat fenn. 

[8]	Az alperes felülvizsgálati kérelmében kifejtette, hogy a bírósági jogértelmezés kifejezetten az 1 hektár vagy annál nagyobb mértékű birtokok elaprózódásához vezetne, ami a törvény szerinti birtokpolitikai célok érvényesülése ellen hatna. A végrendelet a felperesek által sem vitatottan 1 hektár fölötti szerzést eredményezne, nem földművesek részére. A földhivatalnak viszont arra vonatkozó hatásköre nincs, hogy ne a megkeresés, hanem annak egy része kapcsán vizsgálja meg a szerzési képesség fennállását. Az ítélet szerinti jogértelmezés tehát olyan hatáskört telepítene a jogalkalmazóhoz, amely a jogszabályban nem található. Az ítélet szerinti értelmezésen alapuló rész hatósági bizonyítvány alkalmazhatóságát pedig az egyes földügyi eljárások részletes szabályairól szóló 384/2016. (XII.02.) Korm. rendelet 27. § (1) és (3) bekezdései sem teszik lehetővé. Mindezért kérte, hogy a Kúria a jogerős ítélet hatályon kívül helyezése mellett a felperesek keresetét utasítsa el.

[9]	Az I. és V.r. felperesek felülvizsgálati ellenkérelmet terjesztettek elő kifejtve, hogy a jogalkotó szándékával nem ellentétes a felperesek tulajdonszerzése, mivel a területet egyben, majdnem 30 hektárt műveli a haszonbérlő, aki az örökhagyó halál óta nem tud kinek haszonbérletet fizetni. A jogalkotó szándéka álláspontjuk szerint arra irányul, hogy a helyben élő magyar állampolgárok természetes személyek tulajdonába kerüljenek a termőföldek. Ezen terület az örökhagyó és az örökösök családjáé volt mindig, így rájuk nézve csak hátrány keletkezhet az alperesi álláspont figyelembevétele mellett különösen. Egyebekben osztotta az első- és másodfokú ítéletben kifejtetteket. 

A Kúria döntése és jogi indokai
[10]	A felülvizsgálati kérelem az alábbiak szerint megalapozott. 

[11]	A Kúria a felülvizsgálati kérelem elbírálása során a Polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvény (Pp.) 275. § (1) bekezdésére figyelemmel a rendelkezésre álló iratok alapján dönt. A felülvizsgálati eljárásban bizonyítékok felülmérlegelésének, további bizonyításnak nincs helye. 

[12]	A Földforgalmi tv. 10. § (1) bekezdése szerint törvény eltérő rendelkezése hiányában a föld tulajdonjogát belföldi természetes személy és tagállami állampolgár szerezheti meg. A (2) bekezdés értelmében pedig a földművesnek nem minősülő belföldi természetes személy és tagállami állampolgár a (3) bekezdésében meghatározott személy kivételével akkor szerezheti meg a földtulajdonjogát, ha a birtokában álló föld területnagysága a megszerezni kívánt földterület nagyságával együtt nem haladja meg az 1 hektárt. 

[13]	A Földforgalmi tv. 34. § (1) bekezdése kimondja, hogy a föld tulajdonjogáról végintézkedéssel történő rendelkezés esetén a hagyatéki eljárás keretében a közjegyző küldi meg a végintézkedést a földtulajdonjogának megszerzését illetően jóváhagyás céljából a mezőgazdasági igazgatási szervnek. A (3) bekezdés szerint a mezőgazdasági igazgatási szerv azt vizsgálja, hogy az örökös szerzőképessége fennáll-e és a végintézkedés nem eredményezi-e tulajdonszerzési korlátozás megsértését vagy megkerülését. 

[14]	A Kúria utal arra, hogy az alperesi határozatok 2016. október 27. és 2016. december 06-i meghozatalának időpontjában még hatályban volt a Földforgalmi tv. 34. § (3) bekezdésének utolsó mondata, mely szerint, ha a mezőgazdasági igazgatási szerv megtagadja az örökös javára a tulajdonszerzés jóváhagyását, a végrendelet ezen rendelkezését érvénytelennek kell tekinteni. Ezen rendelkezést azonban az Alkotmánybíróság a 24/2017. (X.10.) AB határozattal (a továbbiakban: AB határozat) megsemmisítette, továbbá elrendelte annak alkalmazási tilalmát. Megállapította továbbá, hogy az Országgyűlés mulasztásban megnyilvánuló Alaptörvény-ellenességet idézett elő az által, hogy a Földforgalmi tv. 34. § (3) bekezdése hatályba lépésével egyidejűleg nem gondoskodott olyan szabály megalkotásáról, amely a végintézkedésen alapuló tulajdonszerzés jóváhagyásának megtagadása esetére, amennyiben a törvényes öröklés rendjén az állam öröklése áll be, a végrendeleti örökös javára megváltást állapít meg.

[15]	A perben nem volt vitatott, hogy az örökhagyó végintézkedésének érvényesülésével a felperesek rájuk vonatkozó birtokmaximumot meghaladó mértékű termőföldet szereznének meg. A perben a felülvizsgálati bíróságnak egybe kellett vetni a végrendelet érvényesülésének elvét (favor testamenti) a Földforgalmi tv. által megfogalmazott birtokpolitikai célokkal.

[16]	A Földforgalmi tv. preambuluma célként határozza meg az élet- és versenyképes mezőgazdasági termelés folytatására alkalmas méretű földbirtokok létrejöttét, illetve a birtokelaprózódások hátrányos következményeinek megelőzését.

[17]	A hivatkozott AB határozat szerint az Alkotmánybíróság mindig figyelembe vette, hogy a földtulajdon sajátos természeti és vagyoni jellemzői, nevezetesen a föld véges jószág volta, nélkülözhetetlensége, megújulóképessége, különleges kockázatérzékenysége és alacsony nyereséghozama a földtulajdon különös szociális kötöttségét testesítik meg, ezen körülmények indokolhatják a tulajdonosi jogokkal szemben a közérdek érvényesítését vagy a tulajdonjogszerzés korlátozását. (AB határozat 27. pont)

[18]	Ezen alkotmánybírósági eljárásban az indítványozó - többek között - a Földforgalmi tv. 34. § (1) és (3) bekezdésének teljes megsemmisítését kérte, melyet az Alkotmánybíróság a Földforgalmi tv. 34. § (3) bekezdés utolsó mondatának megsemmisítése kivételével elutasított. Ennek kapcsán utalt arra, hogy a földműves státusz megléte vagy hiánya ahhoz az állami birtokpolitikához kötődik, amely a földszerzésre jogosult személyek körét a gazdálkodást folytató földművesekre kívánja korlátozni. A föld rendeltetésszerű használatából következik, hogy a föld megszerzése alapvetően hosszútávú elköteleződést kell hogy jelentsen a föld megművelése és a mezőgazdasági termelés irányába. Nem állapítható meg az, hogy a földműves státusz feltételeit önkényesen, irracionálisan határozza meg a törvény, mert azt a jogszabályok egyrészt a mezőgazdasági vagy erdőgazdasági képzettséghez, másrészt meghatározott időtartamú, konkrét gazdálkodó tevékenységhez kötik. Mindebből alapos okkal vonható le következtetés arra nézve, hogy a földszerző milyen intenzíven kötődik a termőföldhöz. Alkotmányjogi szempontból kielégítő az a szabályozási rendszer, amely képzettségnek vagy tevékenység viszonylag rövid időtartamú, de időszerű végzésével összefüggő körülményeknek tulajdonít jelentőséget. (AB határozat 30-31. pontok) 

[19]	Az alkotmánybíróság eljárásával érintett ügyben a perbeli ügyhöz hasonlóan, a 2012. évben készült végrendelet alapján történő öröklés az örökhagyó halálával 2015. október 2. napjával nyílt meg. Ezzel kapcsolatosan az Alkotmánybíróság kifejtette, hogy az öröklés bekövetkezéséig olyan függő jogi helyzet állt fenn, amelyre a végintézkedést tévő személyt illetően az Alaptörvény XIII. cikke alapján általában nem lehet alapjogi védelmet alapítani. Az örökhagyó aktív öröklési jogát a Földforgalmi tv.-nek azok a szabályai, amelyek a termőföldszerzés végrendeleti öröklés címén való megszerzése elé is ugyanolyan korlátokat (feltételeket) állítanak, mint az életében az adásvétel útján való elidegenítés/szerzés elé, nem korlátozzák alaptörvény-ellenesen; az örökhagyó aktív öröklési jogának a tartalmát határozzák meg. (AB határozat 29. pont)

[20]	Mindezekből adódóan a Kúria megállapította, hogy a végintézkedésen alapuló szerzés fentiek szerinti korlátozása az élők közötti ügyletekkel azonos megítélés alá kell hogy essen. Márpedig a Földforgalmi tv. 10. § (2) bekezdése egyértelműen előírja, hogy a földművesnek nem minősülő belföldi természetes személy és tagállami állampolgár a föld tulajdonjogát csak abban az esetben szerezheti meg, ha a birtokában álló föld területnagysága a megszerezni kívánt föld területnagyságával együtt nem haladja meg az 1 hektárt. Ebből adódóan amennyiben a megszerezni kívánt föld területnagysága önmagában meghaladja az 1 hektárt, úgy a földművesnek nem minősülő személy szerzőképessége ezen földterület vonatkozásában egyáltalán nem áll fenn. Az első- és másodfokú ítéleteknek megfelelő értelmezés abban az esetben lenne elfogadható, amennyiben a Földforgalmi tv. kifejezett rendelkezése nem a szerzőképesség kizárására vonatkozna, hanem kifejezett módon meghatározná azt, hogy a földművesnek nem minősülő belföldi természetes személy és tagállami állampolgár szerzőképessége 1 hektár mértékig áll fenn. Ez az értelmezés azonban a jogszabályból nem vezethető le, a probléma megoldása a 24/2017. (X. 10.) AB határozat által megállapított mulasztás törvényi rendezése körében oldható meg.
 
[21]	Megjegyzi a Kúria, hogy az alperes helyesen hivatkozott a felülvizsgálati kérelmében a Földforgalmi tv. birtokpolitikai céljaira, mellyel kapcsolatosan köztudomású tényként értékelhető, hogy az 1 hektárt meg nem haladó termőföld életképes birtoknagyságnak nem tekinthető. 

[22]	A teljesség kedvéért jegyzi meg a Kúria azt, hogy a felperesi érvelés elfogadása esetén a hagyaték tárgya nem lenne egyértelműen behatárolható, hiszen az - a végrendelet szerint - tulajdoni hányadban és aranykoronában meghatározott termőföld, melyhez képest a hagyaték átadása során konkrétan kimért és meghatározott földhasználat hiányában az 1 hektáros területmérték nem lenne értelmezhető. 

[23]	Ennek kapcsán a Kúria utal arra, hogy a mező- és erdőgazdasági földek forgalmáról szóló 2013. évi CXXII. törvénnyel összefüggő egyes rendelkezésekről és átmeneti szabályokról szóló 2013. évi CCXII. törvény (Fétv.) 70. § (1) bekezdése szerint a tulajdonostársak mindegyike jogosult a közös tulajdonban álló föld területéből a saját tulajdoni hányadának megfelelő terület használatára. A (2) bekezdés értelmében továbbá az (1) bekezdés szerinti jogosultság gyakorlása, valamint a földhasznosítási kötelezettség teljesítése érdekében a tulajdonostársak - a 71. §-ban meghatározottak szerint - kötelesek a közös tulajdonban álló földön belül az egyes tulajdonostársak részére a tulajdoni hányaduknak megfelelő területek elhelyezkedését kijelölni (a továbbiakban: használati rend). Erre a Fétv. 71. § (1) bekezdése a tulajdonostársak tulajdoni hányad alapján számított többségi döntését írja elő. A Fétv. 95. § (3) bekezdés c) pontja szerint a földhasználat bejelentése során a bejelentési adatlaphoz csatolni kell közös tulajdonban álló föld használata esetén a 71. §-ban meghatározott használati megosztásról szóló megállapodás vagy többlethasználati megállapodás eredeti példányát vagy annak közjegyző által hitelesített másolatát, vagy a 76. §-ban meghatározott sorsolás eredményéről szóló jegyzőkönyv eredeti vagy hitelesített másolatát és az ezekhez - szükség esetén - csatolt térképi kimutatást. Ebből következően megállapítható, hogy a tulajdoni hányad a föld tulajdonlására vonatkozó elvi hányad, amely megtestesíti a tulajdonos jogait. Ehhez képest az 1 hektár területnagyság a föld használatához kapcsolódó, a használati renden alapuló területmérték. 

[24]	A fél szerzőképességének az ügylettel (örökléssel, vagy adásvétellel) érintett teljes megszerzendő tulajdoni hányad vonatkozásában fent kell állnia, annak hiányában a tulajdonszerzési képesség igazolására vonatkozó hatósági bizonyítvány nem állítható ki.

[25]	A kifejtettekre tekintettel a Kúria jogerős ítéletet hatályon kívül helyezte, az elsőfokú ítéletet megváltoztatta és a felperesek keresetét elutasította. 

Az döntés elvi tartalma
[26]	A mező- és erdőgazdasági földek forgalmáról szóló 2013. évi CXXII. törvény 10. § (2) bekezdése értelmében a nem földműves szerző fél szerzési képessége az 1 hektárt meghaladó földterületek vonatkozásában nem áll fenn. Ennek értékelése során a teljes megszerzendő tulajdoni hányad szerzésére való képességet kell vizsgálni, az nem bontható részekre.

Záró rész
[27]	A Kúria felülvizsgálati kérelmet a Pp. 274. § (2) bekezdése alapján tárgyaláson kívül bírálta el.

[28]	A Kúria a pervesztes felpereseket a Pp. 270. § (1) bekezdése folytán alkalmazandó 78. § alapján kötelezte az alperes 32/2003. (VIII.22.) IM. rendelet 3. §-a szerinti mértékű első- másodfokú és felülvizsgálati eljárási költségéből álló perköltségének megfizetésére.

[29]	Az eljárásban felmerült első-, másodfokú és felülvizsgálati eljárási illeték megfizetésére a felperesek egyetemlegesen a 6/1986. (VI.26.) IM. rendelet 13. § (2) bekezdése alapján kötelesek.

[30]	A további felülvizsgálat lehetőségét a Pp. 271. § (1) bekezdés e) pontja zárja ki.

Budapest, 2019. november 5.

Dr. Balogh Zsolt s.k. a tanács elnöke, Dr. Kiss Árpád Lajos s.k. előadó bíró, Dr. Horváth Tamás s.k. bíró