A Kúria
mint felülvizsgálati bíróság
ítélet
Az ügy száma: Kfv.VI.38.068/2017/8.
A tanács tagjai: Dr. Sperka Kálmán a tanács elnöke, Dr. Vitál-Eigner Beáta előadó bíró,     Dr. Sugár Tamás bíró
A felperes: felperes neve		
A felperes képviselője: ... Ügyvédi Iroda		
Az alperesek: I.rendű alperes neveI. rendű
Főváros III. kerület Óbuda-Békásmegyer Önkormányzat II. rendű 	
Az I. rendű alperes képviselője: dr. ... jogtanácsos 		
A II. rendű alperes képviselője: ... Ügyvédi Iroda
A per tárgya: kisajátítási ügyben hozott közigazgatási határozat felülvizsgálata
A felülvizsgálati kérelmet benyújtó fél: az I. rendű alperes 
A felülvizsgálati kérelem száma: 17.
Az elsőfokú bíróság neve, határozatának kelte és száma: Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 2017. szeptember 7. napján kelt 18.K.33.784/2016/16. számú ítélete

Rendelkező rész

A Kúria a Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 18.K.33.784/2016/16. számú ítéletét hatályában fenntartja.
Kötelezi az I. rendű alperest, hogy 15 napon belül fizessen meg a felperesnek 30.000.- (harmincezer) forint felülvizsgálati eljárási költséget.
A felülvizsgálati eljárási illetéket az állam viseli.

Az ítélet ellen felülvizsgálatnak nincs helye.

I n d o k o l á s
A felülvizsgálat alapjául szolgáló tényállás
[1]	A Budapest, III. kerület ... hrsz.-ú ingatlanon (a továbbiakban: felperesi ingatlan) a felperesnek haszonélvezeti joga van. A felperesi ingatlant gáz átvezetési szolgalmi jog illeti meg az ingatlannal közvetlenül határos ingatlan (a továbbiakban: szomszédos ingatlan), mint szolgáló telek terhére. A II. rendű alperes a felperesi ingatlan és a szomszédos ingatlan közös telekhatárán közterületet kívánt kialakítani csatornázás céljából. A felperes a telekalakítási eljárás soron kívüli lefolytatása érdekében a földrészlet kártalanításáról lemondott. Később a II. rendű alperes tájékoztatta a felperest arról, hogy a munkálatok a felperesi ingatlanrész kisajátítása nélkül is megvalósíthatók, ezért a telekalakítási eljárást nem indította meg.
[2]	A II. rendű alperes kérelme alapján az I. rendű alperes megindította a szomszédos ingatlan kisajátítása iránti eljárást, amelyről a felperest mint a szolgalmi jog jogosultját értesítette. A kisajátítási eljárásban a felperes 2015. október 20. napján kártérítési igényt jelentett be az ingatlan saroktelekké válása és az ebből eredő hátrányok miatt, a kártérítés összege meghatározása céljából szakértő kirendelését indítványozta. Ezt a beadványt, mint kisajátítás iránti kérelmet, az I. rendű alperes elutasította. Később ezt a határozatát az alperes visszavonta.
[3]	Az I. rendű alperes a 2016. március 8. napján kelt BP-1008/00856-3/2016. számú határozatával a szomszédos ingatlan egy részét kisajátította, és kötelezte a II. rendű alperest a tulajdonosokat megillető kártalanítás megfizetésére. A határozat indokolásában utalt a felperes 2015. október 20-án kelt levelére, majd arra, hogy a II. rendű alperes tájékoztatása szerint a felperes írásban lemondott a telekalakítás eredményeként a közterület céljára lejegyzett földrészlet tekintetében felmerülő kárigényről.
[4]	Az I. rendű alperes a határozatát a 2016. május 5. napján kelt BP-1008/00856-5/2016. számú határozatával azzal egészítette ki, hogy a felperes, mint a szolgalmi jog jogosultja által a felperesi ingatlan értékcsökkenésére tekintettel benyújtott kártalanítási kérelmet elutasította. Indokolása szerint a felperes szolgalmi jog jogosultjaként került bevonásra a kisajátítási eljárásba, a szolgalmi jog fennmaradására tekintettel őt kár nem éri, ezért kártalanítás nem illeti meg.
A kereseti kérelem

[5]	A felperes eljárási- és anyagi jogi jogszabálysértésekre hivatkozással kérte a jogerős határozat bírósági felülvizsgálatát.
Az elsőfokú ítélet
[6]	Az elsőfokú bíróság ítéletével az I. rendű alperes BP-1008/00856-5/2016. számú határozattal kiegészített BP-1008/00856-3/2016. számú határozatát a felperesre rendelkezést és indokolást tartalmazó kiegészítő határozatra vonatkozó részében hatályon kívül helyezte és az I. rendű alperest a felperes kártalanítási kérelmének elbírálása tekintetében új eljárásra kötelezte.
[7]	Indokolása szerint a kisajátítási eljárásban a felperes egyrészt szomszédjogai sérülése miatt - intimitásvesztés - másrészt az ingatlanának - saroktelekké válásából fakadó - értékcsökkenése miatt terjesztett elő kártalanítás iránti kérelmet. E kérelmet azonban az I. rendű alperes egyáltalán nem vizsgálta, a felperesi kérelmet elutasító döntés a kérelemmel tartalmilag nem függ össze, azaz az I. rendű alperes nem a kérelem tárgyában döntött. Ezzel megsértette a a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény (a továbbiakban: Ket.) alapvető, a kérelem tartalmi elbírálására vonatkozó kötelezettségét, valamint a Ket. 72. §-ában foglalt, a kérelem tartalmához igazodó indokolási kötelezettségre vonatkozó rendelkezését. A Ket. 50. § (1) bekezdésébe ütköző súlyos tényállási tévedés a telekalakítási eljárásban tett kártalanítási igényről való lemondást a szomszédos ingatlan kisajátítási eljárására vonatkozó lemondó nyilatkozatnak minősíteni.
[8]	Az új eljárásra nézve előírta a felperes 2015. október 20. napján kelt beadványának tartalmi elbírálását.

	A felülvizsgálati kérelem és ellenkérelm

[9]	A jogerős ítélet hatályon kívül helyezése iránt az alperes terjesztett elő felülvizsgálati kérelmet, elsődlegesen a kereset elutasítását, másodlagosan a hatályon kívül helyezés mellett az elsőfokú bíróság új eljárásra és új határozat hozatalára utasítását kérte. 
[10]	Érvelése szerint az ítélet jogszabálysértő, mert iratellenes megállapítást tartalmaz.
[11]	Állította, hogy a felperes 2015. október 20. napján benyújtott kérelmét elbírálta. Hangsúlyozta, hogy a határozat indokolásában is utalt a szakértő nyilatkozatára, továbbá arra, hogy a gázvezetési szolgalmi jog megszüntetésére hatáskörrel nem rendelkezik. Kiemelte, hogy az ingatlan kisajátítása kapcsán a felperest kár nem érte, így őt kártalanítás nem illeti meg. 
[12]	A felperes felülvizsgálati ellenkérelmében a jogerős ítélet hatályában fenntartását indítványozta.

A Kúria döntése és jogi indokai

[13]	A felülvizsgálati kérelem nem alapos.
[14]	A polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvény (a továbbiakban: Pp.) 275. § (1) és (2) bekezdéseire figyelemmel a felülvizsgálati eljárásban bizonyítás felvételének nincs helye, a Kúria a felülvizsgálati kérelem elbírálása során a rendelkezésre álló iratok alapján dönt. A jogerős ítélet csak a felülvizsgálati kérelem és a csatlakozó felülvizsgálati kérelem keretei között vizsgálható felül.
[15]	A Kúria szerint a közigazgatási és munkaügyi bíróság a pontosan és törvényesen megállapított tényállásból mindenben helyes jogi következtetést vont le. A jogerős ítéletben írtakkal a felülvizsgálati bíróság maradéktalanul egyetért, a felülvizsgálati kérelemben foglaltakra reagálva az alábbiakat fejti ki.
[16]	A Kúria elsődlegesen rögzíti, hogy az elsőfokú bíróság vizsgálta a közigazgatási eljárás teljes anyagát, a felek perbeli nyilatkozatait, beadványait, így a bizonyítékokat a Pp. 206. § (1) bekezdése alapján a maguk összességében értékelte és helyesen állapította meg, hogy a felperes keresete alapos. Jogszabálysértést ebben a körben a rögzített tényállás iratellenessége, a bizonyítékok kirívóan okszerűtlen vagy a logika szabályaival ellentétes mérlegelése alapozhat meg, ilyen jogsértés azonban nem tárható fel.
[17]	A Ket. 37. § (1) bekezdése kimondja, hogy a kérelmet tartalma szerint kell elbírálni akkor is, ha az nem egyezik az ügyfél által használt elnevezéssel.
[18]	A kiemelt jogszabályi rendelkezés szerint a hatóság egyik legfontosabb elsődleges feladata, hogy az ügyfél beadványát tartalmilag értelmezze, feltárja, hogy az mire is irányul. Az ügyfélnek, különösen a jogi képviselő nélkül eljáró ügyfélnek nem kell ismernie a közigazgatási eljárásjogi kifejezéseket, szakszerű megnevezéseket, viszont a hatóság köteles a kérelem pontos tartalmát tisztázni, majd megállapítani, hogy az ügyfél a beadványával mit is szeretne elérni.
[19]	A felperes a 2015. október 20. napján kelt beadványában bár kártérítési igényt jelentett be, az tartalmilag a szomszédos ingatlan kisajátításából fakadó kártalanítási igényként értelmezhető. A felperes félre nem érthető módon előadta, hogy a saroktelekké válás, valamint az intimitás, a zavartalan használat lehetőségének megszűnése jelentős értékcsökkentő tényező, a pontos összeg meghatározása céljából igazságügyi szakértő kirendelését kérte. Erről a kérelemről azonban az I. rendű alperes nem döntött. Az I. rendű alperes bár formálisan elutasította a felperes kártalanítási kérelmét, ám az abban foglaltakkal érdemben nem foglalkozott, a kérelemben felhozott indokokat nem vizsgálta, nem értékelte, azokról ténylegesen nem határozott.
[20]	A Ket. 50. § (1) bekezdése értelmében a hatóság köteles a döntéshozatalhoz szükséges tényállást tisztázni. Ha ehhez nem elegendőek a rendelkezésre álló adatok, bizonyítási eljárást folytat le.
[21]	E törvényi rendelkezés értelmében a hatóság feladata mindazon tény, körülmény feltárása, tisztázása, amely a kérelem eldöntéshez szükséges. Amennyiben a felperes kérelmének mibenléte az I. rendű alperes számára mégsem lett volna világos, akkor azt a felperes bevonásával, akár hiánypótlással, akár nyilatkoztatással tisztáznia kellett volna. Ezt követően kerülhetett volna abba a helyzetbe, hogy a kérelemről, annak tárgyában döntsön, a kérelem elbírálásához szükséges releváns körülmények feltárásával.
[22]	A Ket. 72. § (1) bekezdés ea) és eb) pontjai értelmében a határozatnak tartalmaznia kell az indokolásban a megállapított tényállást és az annak alapjául elfogadott bizonyítékokat, az ügyfél felajánlott, de mellőzött bizonyítást és a mellőzés indokait.
[23]	Az I. rendű alperes amellett, hogy a felperes a felperesi ingatlan értékcsökkenéséből fakadó kérelmét nem bírálta el, nem adott számot arról sem, hogy a felperes igazságügyi szakértő kirendelésére vonatkozó indítványát mely okból mellőzte, holott a döntés indokolásában erre részletesen ki kellett volna térnie.
[24]	A közigazgatási és munkaügyi bíróság helytállóan jutott arra a következtetésre, hogy a felperes keresete alapos, az I. rendű alperes a tényállás tisztázási és indokolási kötelezettségét megsértve a felperes 2015. október 20. napján kelt kérelmét nem bírálta el. A jogerős ítélet a perben felhozott valamennyi érvet helytállóan megválaszolta, azokat az alperes a felülvizsgálati eljárásban megcáfolni nem tudta. 
[25]	A kifejtettekre figyelemmel a Kúria a Pp. 275. § (3) bekezdését alkalmazva a jogerős ítéletet hatályában fenntartotta, mert az, a felülvizsgálati kérelemben foglaltakkal szemben, iratellenes megállapítást nem tartalmaz. 

A döntés elvi tartalma

[26]	A kérelmet tartalma szerint kell elbírálni. Lényeges, az ügy érdemére is kiható eljárási szabálysértés, ha hatóság a kérelem pontos tartalmát nem tisztázza, illetve nem a kérelemben felhozott indokokról hoz döntést.
Záró rész
[27]	A Kúria a felülvizsgálati kérelmet a Pp. 274. § (1) bekezdése alkalmazásával tárgyaláson kívül bírálta el.
[28]	A pervesztes I. rendű alperes a Pp. 78. § (1) bekezdése értelmében köteles a felperes felülvizsgálati eljárási költségét megfizetni.
[29]	A feljegyzett felülvizsgálati eljárási illetéket az I. rendű alperes helyett az állam viseli, a bírósági eljárásban alkalmazandó költségmentességről szóló 6/1986.(VI.26.) IM rendelet 14. §-a szerint.
[30]	Az ítélet elleni felülvizsgálatot a Pp. 271. § (1) bekezdés e) pontja zárja ki
Budapest, 2018. október 3.
Dr. Sperka Kálmán s.k. a tanács elnöke, Dr. Vitál-Eigner Beáta s.k. előadó bíró, Dr. Sugár Tamás s.k. bíró

A kiadmány hiteléül:
tisztviselő