A Kúria
                                                     mint felülvizsgálati bíróság
ítélete

Az ügy száma: Kfv.IV.38.064/2017/4.

A tanács tagjai: Dr. Patyi András a tanács elnöke, Dr. Dobó Viola előadó bíró, 
			    Dr. Horváth Tamás bíró	

A felperes: felperes neve

A felperes képviselője: Olaszy-Kiss Ügyvédi Iroda 
	            ügyintéző ügyvéd: Dr. Kovács Krisztina

Az alperes: alperes neve 

Az alperes képviselője: Dr. Kocsis Ferenc rendőr őrnagy, jogtanácsos

A per tárgya: rendészeti ügyben hozott közigazgatási határozat felülvizsgálata

A felülvizsgálati kérelmet benyújtó fél: a felperes

Az elsőfokú bíróság neve, határozatának száma: Győri Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 17.K.27.174/2017/6. számú ítélete

Rendelkező rész

A Kúria 

- 	a Győri Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 17.K.27.174/2017/6. számú ítéletét hatályában fenntartja;

- 	kötelezi a felperest, hogy 15 napon belül fizessen meg az alperes részére 30.000.- (harmincezer) forint felülvizsgálati eljárási költséget;

- kötelezi a felperest, hogy fizessen meg az államnak 70.000.- (hetvenezer) forint felülvizsgálati eljárási illetéket.

Az ítélet ellen felülvizsgálatnak nincs helye.
Indokolás

A felülvizsgálat alapjául szolgáló tényállás

[1]	M. P. F. 2016. december 15-én 10 óra 28 perckor a rendőrség felé telefonon bejelentést tett, hogy a Gy., O. u. 20. szám alatti, haszonélvezetében álló ingatlanon lopás történt. A Győri Rendőrkapitányság két járőre az ügyeletvezető utasítására aznap 11 óra 5 perckor megjelentek az O. u. 20. szám alatt, ahol a bejelentő elmondta, hogy a ház udvarából a szőlőt, illetve a gyümölcsfákat kivágták, a cégtáblát és a postaládáját levették, továbbá a ház tetőszerkezetét átépítették. Jelezte, hogy az udvarban található egy másik ház, ahol a felperes lakik családjával.

[2]	A járőrök az ingatlan hátsó házában lakó felperest nyilatkoztatták, aki elmondta, hogy a gázszolgáltató társaság munkatársai kérésére vágta ki a gyümölcsfákat és a szomszédja házának életveszélyes tetőszerkezetét is ő javította meg, mert a bejelentő már több mint egy éve nem lakik a házban. A postaládát szintén ő szerelte le, de azt nem tulajdonította el.

[3]	A járőrök jelentésükben rögzítették, hogy a bejelentő sérelmére nem történt sem bűncselekmény, sem szabálysértés, M. P.F. is kijelentette, hogy tőle nem tulajdonítottak el semmit.

[4]	A rendőri intézkedéssel szemben a felperes panaszt terjesztett elő. Az elsőfokú hatóságként eljáró Győri Rendőrkapitányság a 2017. január 25-én kelt 08010-105/40/4/2016.P.(Rp.) számú határozatával a felperes panaszát elutasította. Az indokolásban kifejtette, hogy a járőrök a felperes ingatlanára a Rendőrségről szóló 1994. évi XXXIV. törvény (a továbbiakban: Rtv.) 39. § (1) bekezdése alapján a jogosult felkérésére, illetve hívására léptek be és ott az intézkedés lefolytatásához szükséges ideig tartózkodtak. A rendőri intézkedés jogszerű, szakszerű, szükséges és arányos volt. A rendőrök adatgyűjtést és felvilágosítás kérést végeztek, személyi szabadság korlátozására, testi kényszer vagy kényszerítő eszköz alkalmazására nem került sor. Az ott tartózkodás és az intézkedés célját a panaszt tevő személlyel közölték, őt megfelelően tájékoztatták. Nem merült fel, hogy a bejelentő szándékosan, a hatóságot félrevezetve valótlan bejelentést tett volna.

[5]	A felperes fellebbezése folytán eljárt alperes a 2017. február 28-án kelt 08000/105/9/2017.P.(Rp.) számú határozatában az elsőfokú határozatot helybenhagyta. Rögzítette, hogy a fellebbezési eljárásban lefolytatott kiegészítő bizonyítási eljárás során a panaszolt körülmények vonatkozásában az ellentmondás feloldása, tisztázása nem vezetett eredményre. A rendőri jelentés közokiratnak minősül, ezért a panasz, illetve a fellebbezés elbírálása során az alperes a bizonyítékok értékelését és mérlegelését követően arra a megállapításra jutott, hogy az elsőfokú határozat ténybeli és jogi szempontból is megalapozott.

A kereseti kérelem és az alperes védekezése

[6]	A felperes az alperesi határozat bírósági felülvizsgálatát kezdeményezte. Álláspontja szerint a rendőrök jogellenesen intézkedtek, nem voltak jogosultak a felperesi ingatlanrészben tartózkodni. A jelentésben valótlanul állították, hogy az intézkedés megkezdésekor a nevüket, a rendfokozatukat és az intézkedés célját közölték. A felperes kérte a bíróságot, hogy rendelje el a bejelentő felelősségre vonását.

[7]	Az alperes a kereset elutasítását indítványozta.

[8]	Az elsőfokú ítélet

[9]	A Győri Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság a 17.K.27.174/2017/6. számú jogerős ítéletével a felperes keresetét elutasította.

[10]	Megállapította, hogy az Rtv. 39. § (1) bekezdés b) pontjára alapítottan a rendőr magánlakásba bebocsátás vagy hatósági határozat nélkül bűncselekmény elkövetésének megakadályozása, megszakítása céljából beléphet. M. P. F. lopás miatt tett a hatóságnál bejelentést, tehát a kiérkező rendőrök e rendelkezés értelmében jogosultak voltak a felperes tulajdonát képező ingatlanon tartózkodni a bejelentésben foglaltak ellenőrzése és az intézkedés lefolytatása céljából.

[11]	A bíróság szerint annak bizonyítása, hogy a rendőrök az intézkedés kezdetekor nem közölték a felperessel nevüket, rendfokozatukat és az intézkedés célját a perben a felperest terhelte, mert erre vonatkozó egyéb adat az eljárás során nem merült fel. A felperes e körben bizonyítékot nem terjesztett elő, állítását igazolni nem tudta.

[12]	A panaszt elbíráló hatóságoknak nem volt feladata annak eldöntése, hogy a bejelentővel szemben indítható-e büntetőeljárás.

A felülvizsgálati kérelem és ellenkérelem

[13]	A jogerős ítélettel szemben a felperes nyújtott be felülvizsgálati kérelmet, amelyben elsődlegesen az ítélet hatályon kívül helyezését és a keresetnek való helyt adást, másodlagosan a hatályon kívül helyezés mellett az elsőfokú bíróság új eljárásra és új határozat hozatalára utasítását kérte.

[14]	Hangsúlyozta, semmi sem indokolta, hogy a járőrök az ő és a felesége használatában álló ingatlanrészen tartózkodjanak, mivel fel sem merült, hogy ezen a területen bűncselekményt követtek volna el. Jogszabálysértő az az ítéleti megállapítás, amely szerint az Rtv. 39. § (1) bekezdés b) pontja alapján a járőrök jogosultak voltak a más használatában álló ingatlanra belépni és ott tartózkodni, ugyanis nem merült fel bűncselekmény elkövetésének megakadályozása, megszakításának szükségessége.

[15]	A felperes szerint bizonyította, hogy nem tudta azt, hogy a kiérkező járőröknek mi a nevük, rendfokozatuk és az intézkedésük célja. Amennyiben ezen információkkal rendelkezett volna, akkor tudja, hogy a panaszt hová nyújtsa be és elmondta volna a valós tényeket és bemutatta volna a vonatkozó okiratokat.

[16]	Az alperes felülvizsgálati ellenkérelmében a jogerős ítélet hatályában fenntartását kérte a határozatában kifejtett indokok alapján. Álláspontja szerint a felperes felülvizsgálati kérelmében nem jelölt meg tételesen olyan jogszabályt, melyet az eljáró bíróság a közigazgatási perben megsértett volna, vagy a jogszabály olyan téves bírói értelmezését, amely az ügy érdemére kihatóan lenne jogszabálysértő.

A Kúria döntése és jogi indokai

[17]	A felülvizsgálati kérelem nem megalapozott.

[18]	A Kúria álláspontja szerint az elsőfokú bíróság a releváns tények figyelembevételével az ügyben irányadó tényállást helyesen állapította meg és abból helytálló jogi következtetést vont le. A jogerős ítéletben írtakkal a felülvizsgálati bíróság egyetért, a felülvizsgálati kérelemben foglaltakat elbírálva az alábbiakat fejti ki.

[19]	Az Rtv. 20. § (1) bekezdése értelmében a rendőrt az intézkedés során a) az egyenruhája és azon elhelyezett azonosító jelvénye vagy b) szolgálati igazolványa és azonosító jelvénye igazolja. A 20. § (2) bekezdése alapján a rendőr az intézkedés megkezdése előtt - ha az a rendőri intézkedés eredményességét veszélyezteti, az intézkedés befejezésekor - köteles nevét, azonosító számát, valamint az intézkedés tényét és célját szóban közölni. Az V. és VI. fejezetben foglalt intézkedések, illetve kényszerítő eszközök alkalmazását követően a rendőr köteles az intézkedés alá vont személyt tájékoztatni az e törvény szerinti panasz lehetőségéről és előterjesztésére nyitva álló határidőről.

[20]	A felperes a rendőrhatósági és a közigazgatási peres eljárás során állította, hogy az intézkedő rendőrök nem közölték nevüket, azonosító számukat, valamint az intézkedés célját. Ezzel szemben a 2017. január 20-án kelt parancsnoki vizsgálatról szóló jelentés rögzíti, hogy az intézkedő járőrök elmondása szerint ők a felperessel közölték nevüket, rendfokozatukat és az intézkedés okát, célját.

[21]	Az alperes bizonyítást folytatott le, melynek keretében nyilatkoztatta a felperes házastársát és M. P. F. bejelentőt. A felperes házastársa a tanúvallomást megtagadta, míg a bejelentő elmondta, hogy azt nem látta és hallotta, hogy a rendőrök mit és hogyan kommunikáltak a felperessel. A rendőri intézkedés elleni panasz kivizsgálása érdekében az alperes tehát a rendelkezésére álló valamennyi lehetséges bizonyítási eszközt igénybe vette, de a bizonyítási eljárás a parancsnoki vizsgálattól eltérő eredményre nem vezetett.

[22]	A Kúria hangsúlyozza, hogy a Pp. 324. §-a alapján alkalmazandó 164. § (1) bekezdésére figyelemmel a felperes kötelezettsége volt a közokiratnak minősülő parancsnoki jelentésben foglaltakkal szemben annak bizonyítása, hogy a járőrök az intézkedés kezdetekor nem közölték a nevüket, rendfokozatukat és az intézkedés célját. A felperes bizonyítási kötelezettségét bírói felhívásra sem teljesítette, a járőrök nyilatkozatával szemben nem tudta igazolni az Rtv. 20. § (2) bekezdésében írtak megsértését.

[23]	Az Rtv. 39. § (1) bekezdés b) pontja rögzíti, hogy a rendőr magánlakásba bebocsátás vagy hatósági határozat nélkül nem léphet be, illetve nem hatolhat be, kivéve bűncselekmény elkövetésének megakadályozása, megszakítása vagy büntetőeljárás terheltjének elfogása és előállítása céljából.

[24]	A felülvizsgálati bíróság rámutat, hogy a rendőri intézkedés alapja egy lopásról történő bejelentés volt, az eljáró járőrök a felperes meghallgatásával tisztázták a releváns tényeket, amelynek eredményeként megállapítást nyert, hogy nem történt sem bűncselekmény, sem szabálysértés. A fentiek miatt szükséges volt, hogy a rendőrök a felperes lakásába belépjenek - mely ellen a felperes sem tiltakozott, ő maga is kérte, hogy a „lemaradó rendőr" a lakrészébe jöjjön be -  és kivizsgálják a bejelentésben foglaltak tényszerűségét. A perbeli rendőri intézkedés nélkül a bűncselekmény elkövetésének vagy hiányának ténye rövid úton nem lett volna tisztázható.

[25]	Az elsőfokú bíróság a felülvizsgálati kérelemben megjelölt jogszabályokat nem sértette meg, amikor azt állapította meg, hogy az alperes jogszerű döntést hozott. A felperes felülvizsgálati kérelmében nem jelölt meg olyan tényt, bizonyítékot, melyet az elsőfokú bíróság az okszerű mérlegelés körében elmulasztott a felperes javára értékelni vagy amely a felhívott jogszabály téves értelmezését támasztaná alá. 

[26]	A Kúria mindezek alapján a jogerős ítéletet a Pp.275. § (3) bekezdését alkalmazva hatályában fenntartotta.

A döntés elvi tartalma

[27]	A felperesnek kell bizonyítania, hogy a rendőr az intézkedés megkezdése előtt nem közölte a nevét, azonosító számát és az intézkedés célját. A lopás elkövetését állító bejelentés kivizsgálása érdekében a rendőr jogszerűen léphet be a magánlakásba.

Záró rész

[28]	A felülvizsgálati kérelmet a Kúria a régi Pp. 274. § (1) bekezdése alapján tárgyaláson kívül bírálta el.

[29]	A pervesztes felperes a régi Pp. 270.§ (1) bekezdése folytán alkalmazandó régi Pp. 78. § (1) bekezdése alapján köteles az alperes részére a jogi képviselettel felmerült felülvizsgálati eljárási költség megfizetésére.

[30]	Az illetékekről szóló 1990. évi XCIII. törvény 62. § (1) bekezdés h) pontja alapján feljegyzett, 50. § (1) bekezdése és 39. § (3) bekezdés d) pontja szerinti mértékű felülvizsgálati eljárási illetéket szintén a felperesnek kell megfizetnie a költségmentesség alkalmazásáról szóló 6/1986. (VI.26.) IM rendelet 13. § (2) bekezdésére figyelemmel.

[31]	Az ítélettel szembeni felülvizsgálatot a régi Pp. 271. § (1) bekezdés e) pontja zárja ki.

Budapest, 2019. január 22.

Dr. Patyi András s. k. a tanács elnöke, Dr. Dobó Viola s. k. előadó bíró, Dr. Horváth Tamás s. k. bíró