A Kúria
mint felülvizsgálati bíróság
í t é l e t e 

Az ügy száma: Kfv.IV.38.016/2018/6.

A tanács tagjai: Dr. Patyi András a tanács elnöke, Dr. Dobó Viola előadó bíró, 
. Varga Eszter bíró
	
A felperes: felperes neve

A felperes képviselője: Dr. Ződi Zoltán ügyvéd

Az alperes: alperes neve

Az alperes képviselője: Dr. Czigány Eszter kamarai jogtanácsos

Alperesi beavatkozó: Alperesi beavatkozó
                                     
                                     képviselője: Dr. Tésenyi Renáta Edit Ügyvédi Iroda, 						 		 Dr. Tésenyi Renáta Edit ügyvéd 

A per tárgya: erdőgazdálkodói nyilvántartásba vétel tárgyában hozott határozat felülvizsgálata
	
A felülvizsgálati kérelmet benyújtó fél: alperes
	
A felülvizsgálni kért jogerős határozat: Budapest Környéki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 13. K.28.344/2017/10. számú ítélete

Rendelkező rész 
A Kúria 

- 	a Budapest Környéki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 13. K.28.344/2017/10. számú ítéletét - az indokolás módosításával - hatályában fenntartja;

- 	kötelezi az alperest, hogy 15 napon belül fizessen meg a felperes részére 70.000 (hetvenezer) forint felülvizsgálati eljárási költséget.

A le nem rótt 70.000 (hetvenezer) forint felülvizsgálati eljárási illetéket az állam viseli.
Az ítélet ellen felülvizsgálatnak nincs helye.

I n d o k o l á s
[1]	A S. külterület.../2 helyrajzi számú erdő művelési ágú 36 ha 7723 m2 alapterületű ingatlan (a továbbiakban: perbeli ingatlan) a felperes és az alperesi beavatkozó, valamint további hét magánszemély közös tulajdonát képezi. A tulajdonostársak 2016. augusztus 1-jén haszonbérleti szerződést kötöttek Kun Lászlóval, melyet a felperes haszonbérbeadóként nem írt alá. A szerződés 3.3) pontjában a szerződő felek tudomásul vették, hogy a szerződés hatálybalépésének feltétele, hogy az erdőgazdálkodási jogviszonyt az illetékes hatóság nyilvántartásba vegye. Rögzítették továbbá, hogy a nyilvántartásba vétel érdekében a haszonbérlő köteles eljárni, azonban a haszonbérbeadók kötelesek a tőlük elvárható segítséget a nyilvántartásba vételhez nyújtani. A mezőgazdasági igazgatási hatáskörben eljáró alperes Járási Hivatala a 2016. december 6-án kelt, 570.239/2016. számú határozatával a haszonbérleti szerződést az elő-haszonbérleti jogával élő felperes tulajdonostárssal hagyta jóvá.
[2]	A felperes 2017. január 2-án erdőgazdálkodóként történő nyilvántartásba vétele iránti kérelmet terjesztett elő az alperes Érdi Járási Hivatalánál a perbeli ingatlanon nyilvántartott erdő vonatkozásában. Az elsőfokú hatóság az ingatlan-nyilvántartási adatok és a benyújtott dokumentumok alapján megállapította, hogy a felperes az érintett földrészlet használati jogosultságával rendelkezik, ezért a kérelemnek helyt adott és a 2017. február 21-én kelt PE-06/ERDŐ/98-4/2017. számú határozatával a felperest az erdőről, az erdő védelméről és az erdőgazdálkodásról szóló 2009. évi XXXVII. törvény (a továbbiakban.: Evt.) 17. § (1) bekezdése és 18. § (1) bekezdése alapján erdőgazdálkodóként nyilvántartásba vette.
[3]	Az alperesi beavatkozó és tulajdonostársai az elsőfokú határozat ellen fellebbezést nyújtottak be. Az alperes a 2017. június 6-án kelt PE/FE/655-2/2017. számú határozatával az elsőfokú határozatot megváltoztatta és a felperes erdőgazdálkodóként történő nyilvántartásba vételi kérelmét elutasította. A fellebbezésben foglaltakkal szemben megállapította, hogy nem minősíthető rosszhiszemű magatartásnak az, hogy felperes a törvényben biztosított elő-haszonbérleti jogával élt. Álláspontja szerint a fellebbezők a földhivatali jóváhagyó határozat elleni jogorvoslati eljárásban vitathatták volna a döntés jogszerűségét. Ugyanakkor megállapította, hogy az Evt. 18. § (3) bekezdése a bejegyzés akadályát képezte, mely a használati jog bejelentési kötelezettségét a szerződés hatálybalépésétől számított harminc napon belül írja elő. A benyújtott szerződés annak 3.3) pontjára figyelemmel még nem hatályos, egy hatálytalan szerződés a célzott joghatás kiváltására alkalmatlan. A szerződés alapján a felperes a föld használatára még nem jogosult, így jogszerű földhasználónak nem tekinthető és erdőgazdálkodói nyilvántartásba sem vehető.
A kereseti kérelem és az alperes védekezése
[4]	A felperes 2017. július 3-án kelt keresetében az alperes határozatának hatályon kívül helyezését és az alperes új eljárásra kötelezését kérte. Állítása szerint a perbeli haszonbérleti szerződés 3.3) pontja akadályozza a felek akaratának érvényesülését azáltal, hogy végrehajthatatlan rendelkezést tartalmaz. A hatálybalépés feltételéül olyan jövőbeni eseményt határoz meg, melynek teljesülése az Evt. 18. § (3) bekezdésére figyelemmel kizárt. Hivatkozott felperes a Polgári Törvénykönyvről szóló 2013. évi V. törvény (a továbbiakban: Ptk.) 6:107. § (2) bekezdésére, mely szerint az érthetetlen, és az egymásnak ellentmondó kikötések semmisek, továbbá a Ptk. 6:114. § (1) bekezdésére, mely alapján az érvénytelenségi ok a szerződés meghatározott részét érinti, az érvénytelenség jogkövetkezményeit a szerződés azon részére kell alkalmazni. Mindezekre figyelemmel a haszonbérleti szerződés 3.3) pontja a felperes szerint semmis, mely rendelkezés nélkül a szerződés érvényes és hatályos, ezért nem lehetett volna elutasítani erdőgazdálkodói nyilvántartásba vételét. Megjegyezte, hogy jelen esetben feltehetően nem függő feltételt, hanem bontó feltételt kívántak a felek kikötni a szerződés hivatkozott pontjában, mivel a Ptk. 6:116. § (1) bekezdése szerinti függő feltételnek a bírói gyakorlatban /BH2001. 170./ csak a felek magatartásán kívül eső bizonytalan jövőbeli esemény felel meg. Azzal, hogy a tulajdonostársak megtámadták az erdőgazdálkodó nyilvántartásba vételt elrendelő elsőfokú határozatot, megsértették a Ptk. 6:117. § (1) bekezdését.
[5]	Az alperes érdemi ellenkérelmében a kereset elutasítását kérte. Kiemelte, hogy az ügyben a Ptk. 6:107. § (2) bekezdése nem alkalmazható, mert a szerződés 3.3) pontja nem érthetetlen, másrészről ez a kikötés nem ellentétes a többi szerződéses kikötéssel, hanem kizárólag az Evt. 18. § (3) bekezdésével áll ellentmondásban.
Az elsőfokú ítélet
[6]	A Budapest Környéki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 2018. május 15-én kelt ítéletében a keresetet megalapozottnak találta, ezért az alperes határozatát hatályon kívül helyezte és az alperest új eljárásra kötelezte.
[7]	A bíróság abban a jogkérdésben foglalt állást, hogy az alperes a haszonbérleti szerződést és annak hatályát jogszerűen tette-e vizsgálat tárgyává. A bíróság az Evt. végrehajtására kiadott 150/2009. (XI.13.) FVM rendelet (a továbbiakban: FVM rendelet) 11. § (4), (5), (6) és (7) bekezdéseire hivatkozással megállapította, hogy a regisztratív szervként eljáró erdészeti hatóság hatáskörében a jogszabályban tételesen meghatározott alaki és tartalmi kellékek számbavételén túl, a felek polgári jogi jogviszonyát nem vizsgálhatja. Az FVM rendelet 11. § (7) bekezdése alapján csak a szerződés nyilvánvaló érvénytelensége alapozhatja meg a nyilvántartásba vétel iránti kérelem elutasítását. Nyilvánvaló érvénytelenségről akkor van szó, ha olyan semmisségi ok áll fenn, amely minden további bizonyítás nélkül, magából az okiratból megállapítható. A bíróság álláspontja szerint nem vonható ebbe a körbe annak vizsgálata, hogy a szerződés 3.3) pontja érthetetlen, vagy a szerződés egyéb rendelkezéseinek ellentmondó kikötésnek minősül-e, továbbá ezen szerződési kikötés semmissége miként hat ki a teljes szerződésre. A felperes tévesen várta el az első és másodfokú hatóságtól a benyújtott haszonbérleti szerződés ilyen mélységű vizsgálatát és a Ptk. rendelkezéseivel való összevetését. A nyilvánvaló érvénytelenség a bíróság álláspontja szerint nem állapítható meg arra figyelemmel, hogy a szerződő felek a szerződés hatálybalépését az erdőgazdálkodó nyilvántartásba vételéhez kötötték. Nincs olyan jogszabályi rendelkezés, amely alapján a felek szerződésének 3.3) pontja érvénytelennek minősülne, ez még az Evt. 18. § (3) bekezdéséből sem vezethető le. A nyilvántartásba vételi kötelezettség előírása a szerződés hatályba lépésétől számított harminc napon belül nem jelenti azt, hogy a jogszabályhely kitágítaná a hatóság vizsgálati körét, ezért az erdőgazdálkodói nyilvántartásba vétel iránti kérelem elutasítására nem volt mód. A bíróság utalt arra, hogy a felek szerződéses szándéka is egyértelműen arra irányult, hogy az erdőgazdálkodó személye a haszonbérleti szerződés alapján kerüljön bejegyzésre a nyilvántartásba. Az alperes hatáskörét meghaladó vizsgálata a szerződő felek ezen szándékát hiúsította volna meg.
[8]	A fentiek alapján megállapította, hogy az alperes határozata az Evt. 18. § (3) bekezdésébe, valamint az Evt. végrehajtására kiadott 150/2009. (XI.13.) FVM rendelet (a továbbiakban: FVM rendelet) 11. § (7) bekezdésébe ütközik, ezért a megismételt eljárásban nincs helye a nyilvántartásba vétel iránti kérelem elutasításának arra hivatkozással, hogy a haszonbérleti szerződés még nem lépett hatályba.

A felülvizsgálati kérelem és ellenkérelem
[9]	A jogerős ítélet ellen az alperes nyújtott be felülvizsgálati kérelmet. A 2018. július 31-én kelt felülvizsgálati kérelmében kérte a jogerős ítélet hatályon kívül helyezését és a felperes keresetének elutasítását. Álláspontja szerint az elsőfokú bíróság tévesen értelmezte a határozatnak az Evt. 18. § (3) bekezdésére hivatkozását. Az alperes nem terjeszkedett túl a hatáskörén azzal, hogy a nyilvánvaló érvénytelenség vizsgálatánál mélyebben vizsgálta meg a felek polgári jogi jogviszonyát, éppen ellenkezőleg a nyilvánvaló érvénytelenség vizsgálatát megelőzően azt kellett megvizsgálni az Evt. 18. § (3) bekezdése alapján, hogy a szerződés hatályos-e, vagyis annak alapján a kérelmező a kérelem beadásakor jogosult-e a föld használatára. A kérelem benyújtása napjáig a perbeli haszonbérleti szerződés nem lépett hatályba, a felperes még nem szerzett használati jogot a földterületen, ezért "az erdészeti hatóság részéről az lett volna a leghelyesebb döntés, ha a nyilvántartásba vételi kérelmet a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény (a továbbiakban: Ket.) 30. § d) és f) pontja alapján érdemi vizsgálat nélkül elutasítja."
[10]	Kifejtette az alperes, hogy az Evt. 17. § (1) és (5) bekezdéséből egyértelműen kitűnik, hogy az erdőgazdálkodói nyilvántartásba vételnek nem regisztratív, hanem konstitutív hatálya van, hiszen a bejegyzés jogokat és kötelezettségeket keletkeztet. E rendelkezések alapján az erdészeti hatóságnak vizsgálnia kell a szerződés hatályosságát.
[11]	A felperes 2018. október 15-én kelt felülvizsgálati ellenkérelmében a jogerős ítélet hatályában fenntartását kérte. Hangsúlyozta, hogy érvényes és a mezőgazdasági igazgatási szerv jóváhagyó záradékával ellátott haszonbérleti szerződéssel rendelkezik, mely alapján a haszonbérleti jogviszony kezdetének napja a szerződés kelte, 2016. augusztus 1. Mindez arra utal, hogy a függő hatályra vonatkozó szerződési kitételt a szerződő felek sem kívánták alkalmazni. Az FVM rendelet 11. § (7) bekezdés a) pontja csak a haszonbérleti szerződés lényeges érvénytelensége vizsgálatát teszi lehetővé, ezért helyesen állapította meg az elsőfokú bíróság, hogy a hatályosság kérdése nem tartozik ebbe a körbe. A jelenleg hatályos Evt. 18. § (5) bekezdése erre vonatkozó kitételt már nem tartalmaz. A felperes arra az esetre, ha a Kúria álláspontja szerint a hatályosság kérdése a nyilvántartásba vétel során vizsgálható, fenntartotta a keresetlevélben kifejtett jogi indokolását, mely szerint a haszonbérleti szerződés 3.3) pontja a hatályosság tárgyában semmis. Utalt továbbá arra, hogy a kérelem érdemi vizsgálat nélküli elutasítására történő alperesi hivatkozást is jogszabálysértő.
[12]	Az alperesi beavatkozó 2018. október 4-én észrevételt nyújtott be, melyben kiemelte, hogy a felperes a földterület használatára csak hatályos szerződés alapján jogosult. A perbeli szerződés nem lépett hatályba, ezért arra hatályos szerződésként a felperes nem hivatkozhatott volna. Az alperes az Evt. 18. § (3) bekezdésétől nem térhetett el, ezért a határozata nem lehet jogszabálysértő. Mindezek alapján a jogerős ítélet hatályon kívül helyezését és a kereset elutasítását kérte.
A Kúria döntése és jogi indokai
[13]	A felülvizsgálati kérelem nem megalapozott.
[14]	A Kúria álláspontja szerint az elsőfokú bíróság helyesen megállapított tényállásból helytálló következtetésre jutott a közigazgatási határozatok jogszerűségével kapcsolatban, ellenben döntése jogi indokaival a felülvizsgálati bíróság nem értett egyet.
[15]	A felülvizsgálati kérelemben foglaltakra tekintettel az alábbiakra mutatott rá. 
[16]	A perben az volt az eldöntendő kérdés, hogy a kérelem elbírálásának időpontjában hatályos Evt. 18. § (3) bekezdése alapján az erdészeti hatóság rendelkezett-e hatáskörrel a bejegyzés alapját képező haszonbérleti szerződés hatályba lépésének vizsgálatára és e vizsgálatnak mi volt a jogi hatása.
[17]	Az Evt. 17. § (1) bekezdése alapján az erdőgazdálkodó az erdészeti hatóság által vezetett erdőgazdálkodói nyilvántartásban szereplő tulajdonos vagy jogszerű használó. Az osztatlan közös tulajdonú, erdő művelési ágú ingatlanok hasznosítására vonatkozó szabályozás úgy szól, hogy a társult erdőgazdálkodás esetén a tulajdonosoknak az erdőt egy személy birtokába kell adni [Evt. 17. § (6)-(7) bekezdései]. Az erdő hasznosítására a felek haszonbérleti szerződést köthetnek, melyhez a tulajdonostársak szótöbbséggel hozott határozata szükséges [Evt. 20. § (1) és (4) bekezdései]. Erdőgazdálkodóként csak az a személy vehető nyilvántartásba, aki dologi vagy kötelmi jogcímen az erdő használatára jogosult. A felperes erdőgazdálkodóként történő nyilvántartásba vétele iránti eljárásban tehát azt kellett vizsgálnia az alperesi hatóságnak, hogy a földhasználat mely területre terjed ki és a felperes az erdőgazdálkodói nyilvántartásba vételhez szükséges földhasználati jogosultsággal rendelkezik-e. 
[18]	A felperes a nyilvántartási eljárásban hatósági záradékkal ellátott érvényes haszonbérleti szerződést nyújtott be, melynek 1) pontjában a felek egyértelműen megjelölték a használattal érintett erdő területét, a 3.1) pontjában rögzítették használat jogcímét (haszonbérlet) és annak időtartamát. Az erdőgazdálkodás szerinti adatok bejegyzéséhez szükséges teljes bizonyító erejű magánokirat tehát a hatóság rendelkezésére állt. 
[19]	Az erdőgazdálkodói nyilvántartás konstitutív hatályú közhiteles nyilvántartás, az erdőgazdálkodói jogok csak a nyilvántartásba történő bejegyzést követően gyakorolhatók és a nyilvántartásból történő törléssel szűnnek meg, függetlenül a használati jogosultság fennállásától. Erre figyelemmel az Evt. 18. § (3) és (4) bekezdése alapján a földhasználónak bejelentési kötelezettsége van. Ennek határidejét a jogalkotó attól függően állapítja meg, hogy a földhasználati jog dologi vagy kötelmi jogon alapul. Aki szerződés alapján jogosult erdő művelési ágú földterület használatára a használati jogot a szerződés hatálybalépésétől számított 30 napon belül köteles a szerződés benyújtásával az erdészeti hatósághoz nyilvántartásba vétel céljából bejelenteni. (Evt. 18. § (3) bekezdés) Akit tulajdonosként vagy nem szerződésen alapuló jogcímen illet meg a használat joga, a bejelentési kötelezettség "a használati jog fennállását igazoló okiratok benyújtásával az adott jogcím keletkezésétől számított 30 napon belül" terheli. 
[20]	Mivel a felperes kötelmi jogcímen szerzett jogosultságot a föld használatára, ezért helytállóan állapította meg az alperes, hogy felperes vonatkozásában csak hatályos szerződés alapján van helye erdőgazdálkodóként történő nyilvántartásba vételre, hatálytalan szerződés ugyanis joghatás kiváltására nem alkalmas. Téves az elsőfokú bíróság érvelése, miszerint túlterjeszkedett a hatáskörén az alperes, amikor vizsgálati körét a szerződés nyilvánvaló érvénytelenségét meghaladóan az Evt. 18. § (3) bekezdésére utalással a szerződés egyéb rendelkezéseire is kiterjesztette. Ezen túlmenően a bíróság ítéleti döntését olyan jogszabályi rendelkezésre alapította, melyre az alperes határozatában nem hivatkozott és azt a felperes sem jelölte meg megsértett jogszabályként a keresetlevelében, megsértve ezzel a közigazgatási perekben is érvényesülő kereseti kérelemhez kötöttség elvét. 
[21]	Megállapítható, hogy a kérelem elutasítása nem az FVM rendelet 11. § (7) bekezdés a) pontján, az okirat nyilvánvaló érvénytelenségén, hanem azon alapult, hogy a felperes a kérelem benyújtásának időpontjában még nem szerzett használati jogot a szerződés hatálybalépésének hiányában. A Ket. 30. § d) pontja kimondja, hogy a kérelem érdemi vizsgálat nélkül elutasítható, ha a kérelem idő előtti. 
[22]	Jelen az esetben az Evt. 18. § (3) bekezdése meghatározza azt a határidőt (a szerződés hatálybalépésétől számított harminc nap), amelyen belül a kérelem benyújtható. Ebből következően a legkorábbi időpontot megelőzően benyújtott kérelem elbírálására nincs lehetőség. A felülvizsgálati kérelemben kifejtett azon okfejtés, hogy a hatóság részéről ez lett volna a leghelyesebb döntés, csak akkor lenne megállapítható, ha a szerződés 3.3) pontjában kikötött függő feltétel ("a szerződő felek tudomásul veszik, hogy a jelen szerződés hatálybalépésének feltétele, hogy az erdőgazdálkodási jogviszonyt az illetékes hatóság nyilvántartásba vegye.") értelmezhető lenne. Azzal, hogy hatályba lépésre vonatkozó rendelkezés érvényességi vizsgálatát az alperes elmulasztotta, a szerződés hatálybalépését gátló helyzetet legalizált. A Kúria ennek kapcsán osztja a felperes azon álláspontját, hogy a szerződéses és az Evt. 18. § (3) bekezdésében írt feltételek egymást kizárják, figyelemmel arra, hogy a szerződés 3.3) pontja a szerződés hatálybalépését az erdőgazdálkodási jogviszony nyilvántartásba vétele feltételéhez kötötte, holott a nyilvántartásba vételnek a szerződés hatálybalépése az egyik jogszabályi feltétele.
[23]	A Ptk. 6:86. § (1) bekezdése kimondja, hogy az egyes szerződési feltételeket és nyilatkozatokat a szerződés egészével összhangban kell értelmezni. 
[24]	A 6:95. §-a alapján semmis az a szerződés, amely jogszabályba ütközik, vagy amelyet jogszabály megkerülésével kötöttek, kivéve, ha ahhoz a jogszabály más jogkövetkezményt fűz. Más jogkövetkezmény mellett is semmis a szerződés akkor, ha a jogszabály ezt külön kimondja, vagy ha a jogszabály célja a szerződéssel elérni kívánt joghatás megtiltása. A Ptk. 6:88. § (1) bekezdése értelmében a semmisség megállapításához külön eljárásra nincs szükség, a szerződés semmisségét a bíróság hivatalból észleli. A (3) bekezdés alapján a szerződés semmisségére többek között az hivatkozhat, akinek ehhez jogi érdeke fűződik. A felperes kereseti érvelése szerint a haszonbérleti szerződés 3.3) pontjának első mondata semmis, mert akadályozza a felek akaratának érvényesülését azzal, hogy a hatálybalépést olyan feltételhez köti, melynek bekövetkeztét jogszabály, mégpedig az Evt. 18. § (3) bekezdése zárja ki.
[25]	Ha a szerződés valamely kikötése kógens jogszabályi rendelkezésbe ütközik, a Ptk. 6:114. §-a alapján kell vizsgálni, hogy fennáll-e a részleges érvénytelenség esete, melyről akkor van szó, ha az érvénytelenségi ok nem az egész szerződést, hanem csak azon részét, illetve egyes rendelkezését érinti, amely nélkül a szerződés még létrejöttnek tekinthető. Fő szabályként ilyenkor csak az érvénytelenséggel érintett rész dől meg, az egész szerződés csak akkor, ha feltehető, hogy a felek a szerződést az érvénytelen rész nélkül nem kötötték volna meg. 
[26]	A szerződés 3.3) pontjának második mondata alapján "A nyilvántartásba vétel érdekében a haszonbérlő köteles eljárni, azonban a haszonbérbeadók kötelesek a tőlük elvárható segítséget a nyilvántartásba vételhez nyújtani." Mindez arra utal, hogy a felek szándéka nem a szerződés hatálybalépésének időbeli korlátozására irányult, mivel a haszonbérleti jogviszony kezdetét a szerződés aláírásának napjával tüntették fel, melynek okán a vitatott szerződéses kikötés nemcsak jogellenes, hanem érthetetlen, ellentmondó feltételnek is minősül, mely a Ptk. 6:107. § (2) bekezdése alapján ugyancsak semmis. A semmisség a már kifejtettek alapján a szerződés egészét nem érintette, ezért megalapozottnak minősül az elsőfokú bíróság álláspontja a tekintetben, hogy a perbeli haszonbérleti szerződés nyilvánvaló érvénytelensége nem volt megállapítható, a felek szerződése szándéka egyértelműen arra irányult, az erdőgazdálkodó személye a haszonbérleti szerződés alapján kerüljön bejegyzésre a nyilvántartásba. A szerződő felek ezen szándékát azonban nem az alperes hatáskörét meghaladó vizsgálata hiúsította meg, - ahogyan ezt a jogerős ítélet rögzíti -  hanem szerződés 3.3) pontjának semmis rendelkezése. A Kúria ezért a jogerős ítélet indokolását a fentiek szerint módosította, amely azonban nem érintette a döntés érdemét és az elsőfokú bíróság által az új eljárásra vonatkozó iránymutatását. Az ugyanis helytállóan tartalmazza, hogy az alperesi eljárásban nincs helye a nyilvántartásba vétel iránti kérelem elutasításának azon az alapon, hogy a haszonbérleti szerződés még nem lépett hatályba. 
[27]	A Kúria itt jegyzi meg, hogy a kötelmi jog egyik hagyományos alapelve, a „pacta sunt servanda” („a megállapodásokat teljesíteni kell”), melyet az eljáró hatóságnak is szem előtt kell tartania a nyilvántartásba vétel iránti eljárásokban, különösen akkor, ha a felek megállapodását egy másik hatóság már jóváhagyta. Így jelen ügyben az alperes jogszerűen nem tagadhatta volna meg a felperes erdőgazdálkodóként való nyilvántartásba vételét azon az alapon, hogy a felperes érvényes és a mezőgazdasági igazgatási szerv által jóváhagyott szerződés ellenére sem szerezte meg a használati jogosultságot.
[28]	A felülvizsgálati bíróság már több döntésében rámutatott arra, hogy az erdőgazdálkodói nyilvántartás vezetése egy regisztratív hatósági feladat, mely feladat ellátása során az erdészeti hatóság kizárólag az Evt. 18. § (2) bekezdésében foglalt adatok és okiratok alapján végezhet bejegyzést, és magából az okiratokból megállapítható nyilvánvaló érvénytelenség esetén utasíthatja el a kérelmet. (Kfv.37.101/2016/3.,EBH2017.K.9.- Kfv.II.37.966/2015/9.) 
[29]	Alperes felülvizsgálati kérelme érvelésében szembe állítja egymással a nyilvántartás regisztratív és konstitutív hatályát. Ugyanakkor hangsúlyozandó, hogy a regisztratív funkció pusztán nyilvántartást jelent, de ebből a kifejezésből - mivel ez a feladatot jelöli meg - önmagában nem lehet következtetést levonni az alperesi és elsőfokú szervi hatáskör terjedelmére és a bejegyzés hatályára. Annak meghatározásában, hogy a nyilvántartás vezetésekor, az abba való bejegyzés, annak megtagadása, a változások átvezetése, stb. során mit kell és szabad a szervnek vizsgálnia az adott nyilvántartás jellege (konstitutív vagy deklaratív), a nyilvántartás ereje (közhiteles vagy csak tájékoztató jellegű), a célja (az erdőgazdálkodók nyilvántartása), és a konkrét nyilvántartás vezetési hatásköri szabály az irányadó. 
[30]	Ellenben szükséges kiemelni azt is, hogy a deklaratív jellegű nyilvántartás vezetése is regisztratív feladat. Az erdőgazdálkodói nyilvántartásba vétel (a regisztráció) azonban jellemzően konstitutív, azaz legfeljebb látszólag deklaratív, amennyiben a már korábban létrejött erdőhasználati jog alapján kell a bejegyzést megtenni, nem a bejegyzés erejénél fogva lesz valaki használatra jogosult. De az erdőgazdálkodói minőség a bejegyzésen alapul, csak az a (már használati joggal rendelkező) személy lehet erdőgazdálkodó, akit oda ekként bejegyeztek. A nyilvántartás vezetésének célja az erdőgazdálkodók nyilvántartása, tehát e tekintetben egyértelműen létrehozó jellegű (azaz konstitutív hatályú), ezt az Evt. 17. § (1) bekezdése és a 18. § (3) bekezdése is pontosan rögzíti. 
[31]	Az elsőfokú bíróság tehát törvényesen jutott arra a következtetésre, hogy az alperes megalapozatlan döntést hozott, amikor a felperes nyilvántartásba vétele iránti kérelmét elutasította, ezért a Kúria a jogerős ítéletet a polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvény (a továbbiakban: régi Pp.) 275. § (3) bekezdése alapján az indokolás módosításával hatályában fenntartotta.

A döntés elvi tartalma

[32]	Erdőgazdálkodóként csak az a személy vehető nyilvántartásba, aki dologi vagy kötelmi jogcímen az erdő használatára jogosult, ezért a nyilvántartásba vétele iránti eljárásban vizsgálni kell, hogy a kérelmező az erdőgazdálkodói nyilvántartásba vételéhez szükséges földhasználati jogosultsággal rendelkezik-e.

[33]	A kötelmi jogcímen szerzett jogosultság esetén csak hatályos szerződés alapján van helye a haszonbérlő erdőgazdálkodóként történő nyilvántartásba vételének, hatálytalan szerződés joghatás kiváltására nem alkalmas. A szerződés hatályba lépését azonban a felek jogszerűen nem köthetik a haszonbérlő erdőgazdálkodóként történő nyilvántartásba vételéhez. Az ilyen függő feltétel előírása az Evt. 18. § (3) bekezdésébe ütközően semmis.

Záró rész

[34]	A Kúria a felülvizsgálati kérelmet a polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvény (régi Pp.) 274. § (1) bekezdése alapján tárgyaláson bírálta el, mert az alperes felülvizsgálati ellenkérelmében tárgyalás tartását kérte. 

[35]	Az alperes felülvizsgálati kérelme eredményre nem vezetett, ezért a felperesnél a felülvizsgálati eljárásban felmerült költsége viselésére a Kúria a régi Pp. 270. § (1) alapján alkalmazandó 78. § (2) bekezdése alapján a pervesztesnek minősülő alperest kötelezte. A beavatkozással összefüggésben a felperesnek többletköltsége nem merült fel, ezért az alperesi beavatkozó kötelezését a régi Pp. 83. § (1) bekezdése alapján mellőzte. 

[36]	Az illetékekről szóló 1990. évi XCIII. törvény (Itv.) 39. § (1) bekezdés d) pontja és 50. § (1) bekezdése szerinti felülvizsgálati eljárási illetéket - az alperest az Itv. 5. § (1) bekezdés a) pontja alapján megillető személyes illetékmentessége folytán - a Pp. 270. § (1) bekezdése szerint alkalmazandó 75. § (1) bekezdése és a költségmentesség alkalmazásáról a bírósági eljárásban szóló 6/1986. (VI. 26.) IM rendelet 14. §-a alapján az állam viseli.

[37]	A további felülvizsgálat lehetőségét a régi Pp. 271. § (1) bekezdés e) pontja zárja ki. 

Budapest, 2019. október 29.

. Patyi András s.k. a tanács elnöke, Dr. Dobó Viola s. k. előadó bíró, Dr. Varga Eszter s.k.bíró