A Kúria
mint felülvizsgálati bíróság
ítélete

Az ügy száma: 	Kfv.IV.38.014/2017/4. szám

A tanács tagjai: Dr. Patyi András, a tanács elnöke, Dr. Horváth Tamás előadó bíró, 
		    Dr. Dobó Viola bíró
	
A felperes: felperes neve
                 
A felperes képviselője: Dr. Szikinger István ügyvéd

Az alperes: alperes neve	

Az alperes képviselője: Dr. Dudás Péter jogtanácsos

A per tárgya: 	használati tilalomra irányuló kötelezés 

A felülvizsgálati kérelmet benyújtó fél: felperes
	
A felülvizsgálni kért jogerős határozat: Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 10.K.31.365/2017/9. számú ítélete 

Rendelkező rész 

A Kúria 

–	a Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 10.K.31.365/2017/9. számú ítéletét és az alperes BP/1003/00484-6/2016. számú határozatát - az elsőfokú határozatra is kiterjedően - hatályon kívül helyezi és az elsőfokú közigazgatási szervet új eljárásra kötelezi;

–	kötelezi az alperest, hogy 15 nap alatt fizessen meg a felperesnek 10.000 (tízezer) forint elsőfokú és 90.000 (kilencvenezer) forint felülvizsgálati eljárási költséget.

A feljegyzett 30.000 (harmincezer) forint kereseti és 70.000 (hetvenezer) forint felülvizsgálati eljárási illetéket az állam viseli.

Az ítélet ellen további felülvizsgálatnak nincs helye.

Indokolás

A felülvizsgálat alapjául szolgáló tényállás

[1]	A felperes, névváltozás előtt Sz. V. E.Központi Szervezet (bejegyezve a Fővárosi Törvényszék 14.Pk.66534/1991/119. számú, 2016. december 20-án meghozott végzésével), mint építtető a Budapest Főváros XIII. Kerület Polgármesteri Hivatal jegyzőjétől a 2015. május 19-én kelt V/245-21/2015. számú határozatával a B.V. út 169. számú ... hrsz.-ú meglévő pinceszint + földszint + négy emeletes lapos tetős irodaépület (vasbeton szerkezetű födémeiben nyílások, födémáttörések) kialakítására, valamint a födém egyes részeinek megerősítésére kapott jogerős építési engedélyt. A felperes 2016. március 17-én az elsőfokú építésügyi hatósághoz használatbavételi engedély iránt terjesztett elő kérelmet az átalakított, felújított iroda épületre.

[2]	A használatbavételi engedélyezési eljárásban az elsőfokú építésügyi hatóság a 2016. május 05-én kelt V/405-27/2016. számú határozatával a B.  Váci út 169. számú ... hrsz.-ú ingatlanon tartószerkezetek átalakításával, megerősítésével felújított lapos tetős, többszintes irodaépület használatbavételére az engedélyt nem adta meg, mivel a használatbavételi engedélyezési eljárásban kötelezően közreműködő szakhatóságok közül az alperes Műszaki Engedélyezési és Fogyasztóvédelmi Főosztály Műszaki Biztonsági Osztály a 2016. április 29-én kelt BP/0103/01402-4/2015. számú állásfoglalásával a használatbavételi engedély megadásához műszaki biztonsági szempontból nem járult hozzá.

[3]	Az általános építésügyi hatáskörben eljáró Budapest Főváros XIII. Kerületi Polgármesteri Hivatal Jegyzője a V/405-77/2016. számú 2016. október 07. napján kelt határozatával kötelezte a felperest mint építtetőt, hogy a B. V. út 169. számú .../5 hrsz.-ú ingatlanon a 2015. május 19-én kelt V/245-21/2015. ügyiratszámú építési engedély alapján tartószerkezetek átalakításával, megerősítésével felújított irodaépület engedély nélküli használatát haladéktalanul, azaz a jogerőre emelkedést követő 3 napon belül szüntesse meg. A 2016. 08. 22-én megtartott helyszíni szemlén ugyanis megállapításra került, hogy az épület egyes részeit (helyiségeit) használatbavételi engedély hiányában használatba vették. A határozat indokolása szerint az építmény használata sérti az épített környezet alakításáról és védelméről szóló 1997. évi LXXVIII. tv. (a továbbiakban: Étv.) 44. § (4) bekezdését, továbbá a 47. § (1) bekezdését.

[4]	Az elsőfokú határozattal szemben az építtető fellebbezéssel élt, amelyben hivatkozott arra, hogy az elvégzett munkálatok jelenleg már nem építési engedély kötelesek, az egyes kormány rendeleteknek az egyszerű bejelentés körének kiterjesztésével és az építésük terültén érvényesítendő további bürokrácia csökkentéssel összefüggő módosításáról szóló 482/2016. (XII. 28.) Korm. rend. (a továbbiakban: Mód. Kr.) 31. § a) pont módosította az építésügyi és építésfelügyeleti hatósági eljárásokról és ellenőrzésekről, valamint az építésügyi hatósági szolgáltatásról szóló 312/2012. (XI. 08.) Korm. rend. (a továbbiakban: Elj. R) 1. sz. mellékletének 1. pontja szerint. A módosító Mód. Kr. 77. §-a szerint a módosításokat a hatálybalépéskor folyamatban lévő eljárásokban is alkalmazni kell. A fellebbezésben felperes azt is kifogásolta, hogy bár az irodaépületnek csak kis részében végzett építési engedély köteles munkálatokat, de az egész épület használatát tiltották meg.

[5]	A fellebbezés folytán eljárt alperes a BP/1003/00484-6/2016. számú, 2016. december 20. napján kelt és jogerős határozatával az elsőfokú határozatot a fellebbezésben foglaltakat elutasítva helybenhagyta. Határozata indokolásában kitért arra, hogy a V/405-77/2016. számú elsőfokú határozatot és az azt megelőző eljárást megvizsgálva megállapította, hogy az elsőfokú hatóság eljárása és döntése jogszerű, a Sz. V. E.t Központi Szervezet mint tulajdonos és építtető a V/245-21/2015. számú 2015. május 19-én kelt építési engedély határozat alapján a tartószerkezetek átalakításával, megerősítésével felújított irodaépületre használatbavételi engedéllyel nem rendelkezik, az irodaépület rendeletetésszerű és biztonságos használhatósága teljes körűen nem igazolt, így az irodaépület használata sérti az Étv. 44. § (4) bekezdésében előírt követelményt. 

A felperes keresete és az alperes védekezése

[6]	A felperes az alperes jogerős másodfokú határozatával szemben jogi képviselője útján keresetlevelet terjesztett elő, amelyben kérte elsődlegesen az alperes határozatának jogszabálysértésre tekintettel történő hatályon kívül helyezését, másodlagosan az alperesi határozat hatályon kívül helyezése mellett az elsőfokú hatóság új eljárás lefolytatására, a tényállás teljes körű megállapítására és új határozat hozatalára kötelezését.

[7]	Hivatkozott arra, hogy az épület használatbavételi engedéllyel már rendelkezik, nem új építésű. A felperes jogszabálysértésként jelölte meg, hogy bár az építési engedély kiadásakor az érintett munkálat építési engedély köteles volt, jelenleg már nem az. 2017. január 02-től felperes által elvégzett munkálatok nem építési engedély kötelesek, azaz sem a munkálatok elvégzése előtt, sem azokat követően nem szükséges az építés hatóság kontrollja, határozata vagy ellenőrzése.

[8]	Az Elj. R. 40. § (5) bekezdése határozza meg, hogy az építési hatóság a használatbavételi engedélyezési eljárásban mikor tilthatja meg az építmény használatát. Ebben a körben a felperes utalt arra, hogy az alperes hiányos tényállás alapján hozta meg döntését, ezzel megsértette a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény (a továbbiakban: Ket.) 2. § (3) bekezdését, 50. § (1) bekezdését és 40. § (4) bekezdését.

[9]	A felperes hangsúlyozta, hogy az alperessel szemben abszolút kizárási ok áll fenn a 343/2006. (XII. 23.) Korm. rend. 1. § (5a) bekezdése szerint, így az ügyben nem hozhatott volna határozatot, mivel a használatbavételi engedélyezési eljárásban az elsőfokú építésügyi hatóság megkeresése alapján a műszaki biztonsági követelmények vizsgálatára jogosult szakhatóságként járt el.

[10]	Az alperes a felperes keresetének az elutasítását kérte. A 2016. augusztus 22-én megtartott helyszíni szemle során a hatóság megállapította, hogy az épület egyes helyiségeit a felperes használatba vette, mely ellentétes az Étv. 44. § (4) bekezdésével és az építésügyi hatósági kötelezésre vonatkozó Étv. 47. § (2) bekezdés b) pontjával.

Az elsőfokú ítélet

[11]	A Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 2017. október 12-én kelt 10.K.31.365/2017/9. számú ítéletével a felperes keresetét elutasította. Az indokolás szerint az építéshatóság a konkrét esetben nem a felperes mint építtető és egyben tulajdonos által kérelmezett (az ügyfél kérelmére induló) használatbavételi eljárás keretében, hanem hivatalból indított (ex offíció), az Étv. 47. § (1)-(4) bekezdése szerinti építésügyi hatósági kötelezési eljárás keretében rendelte el az engedély nélküli építményhasználat megszüntetését.

[12]	Az elsőfokú bíróság kiemelte, hogy az engedély nélküli használat miatti építésügyi hatósági kötelezésnek nincs határideje, arra az Étv. 48. § (9) bekezdésében megállapított intézkedési határidő nem vonatkozik. A felperes kérelmére indult használatba vételi eljárástól elválasztandó az engedély nélküli használat megtiltására irányuló jelen eljárás, mely utóbbiban az eljáró közigazgatási szerv nem sértett jogszabályt. 

A felülvizsgálati kérelem és ellenkérelem

[13]	Az ügyben felülvizsgálati kérelmet a felperes nyújtott be, amelyben kérte a jogerős ítélet hatályon kívül helyezését és a jogszabályoknak megfelelő új határozat hozatalát, illetve másodlagosan az elsőfokú bíróság új eljárásra és új határozat hozatalára utasítását. Kérte a végrehajtás felfüggesztését, amely kérelmének a Kúria végzésével helyt adott. 

[14]	A felperes hivatkozott arra, hogy a korábban feltárt épületbiztonsági hibák kijavításra kerültek. Kifogásolta, hogy az építési engedéllyel nem érintett épületrészek használata is megtiltásra került az épület egészére vonatkozó tilalommal, ami sérti az Étv. 44. §-át és 47. § (1) bekezdését. Semmilyen veszélyhelyzet nem állt fönn, ami a tilalmat indokolta volna, e tekintetben vizsgálatot nem folytattak, ami ellentétes az Elj. R. 40. § (5) bekezdésével. 

[15]	A felperes szerint az alperes a műszaki biztonsági követelmények vizsgálatára jogosult elsőfokú szakhatóságként is eljárt, ezért a használatbavételi eljárásban kizárási ok alá esett, ami miatt határozata semmis, figyelemmel a 343/2006. (XII. 23.) Korm. rend. 1. § (5a) bekezdésére, továbbá a Ket. 121. §-ára. 

[16]	A felülvizsgálati kérelem amellett is érvelt, hogy a folyamatban lévő használatbavételi eljárás nem adhatott volna mentesítést a kötelezési eljárásban a tényállás vizsgálata alól. A hatósági beavatkozásnak egyébként is csak a legszükségesebb mértékig lehet tere. 

[17]	A felperes hivatkozott arra, hogy 2017. január 2-ától az elvégzett munkálatok már nem engedélykötelesek az Étv. 2012. évi CLVII. törvénnyel való módosítása folytán. 

[18]	A további részletes indokok között szerepel a vallásszabadság jogára hivatkozás az Emberi Jogok Európai Egyezménye alapján, ami a határozat fentiek szerint indokolt jogsértő volta miatt korlátozást szenved.

[19]	Az alperes felülvizsgálati ellenkérelmet nem nyújtott be.

A Kúria döntése és jogi indokai

[20]	A felülvizsgálati kérelem megalapozott, az alábbiak szerint.

[21]	A polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvény (a továbbiakban: régi Pp.) 275. §-a szerint a felülvizsgálati eljárásban a Kúria a jogerős határozatot a felülvizsgálati kérelem és a csatlakozó felülvizsgálati kérelem keretei között vizsgálhatja. Jogszabálysértés esetén van lehetősége az eljárást lefolytató bíróság döntésének hatályon kívül helyezésére vagy megváltoztatására.

[22]	Jelen ügyben a felülvizsgálati kérelem alapján a Kúriának az eljáró bíróságokhoz hasonlóan abban a kérdésben kellett állást foglalnia, hogy a használat megtiltásával kapcsolatos kötelezési eljárásnak mi az alapja. 

[23]	A Kúria egyetértve az elsőfokú bíróság kiindulópontjával megállapítja, hogy az építéshatósági kötelezési eljárás során a használat tilalmára vonatkozó hatósági határozat nem azonos a használatbavételi eljárás alapján meghozott, a használat tilalmára vonatkozó döntéssel.

[24]	Az Étv. 34. § (2) bekezdése a következőképpen sorolja fel az építésügyi hatósági eljárások típusait: építési engedélyezési, összevont engedélyezési, fennmaradási engedélyezési, használatbavételi engedélyezési, bontási engedélyezési, engedély hatályának meghosszabbítása iránti engedélyezési, jogutódlás tudomásul vételi, használatba vétel tudomásul vételi, az országos építési követelményektől való eltérés engedélyezési, hatósági bizonyítvány kiállítása iránti, kötelezési, végrehajtási, szakhatósági, valamint veszélyhelyzet, továbbá tömeges bevándorlás okozta válsághelyzet esetén szükségessé váló építési tevékenység tudomásul vételi eljárás. A hatóság e mellett jogszabályban meghatározott esetekben és módon építésügyi hatósági szolgáltatás nyújt.

[25]	Ennek megfelelően az építési törvény rendszerében is elkülönített rendben szabályozott, önálló eljárástípus az Étv. 34. § (2) d) pontja értelmében az építmény használatbavételére vonatkozó, Étv. 44. § (1)-(4) bekezdése szerint szabályozott eljárás, továbbá az Étv. 34. § (2) k) pontja értelmében az építésügyi hatósági kötelezési, az Étv. 47. § (1)-(4) bekezdése szerint szabályozott eljárás.

[26]	Az elsőfokú bíróság helyesen állapítja meg, hogy a tárgyi ügy meghatározó jelentőségű jogi ténye, hogy az építéshatóság nem a felperes mint építtető és egyben tulajdonos által kérelmezett használatbavételi eljárás keretében, hanem hivatalból indított építésügyi hatósági kötelezési eljárás (Étv. 34. § (2) k) pont) keretében rendelte el az engedély nélküli építményhasználat megszüntetését. Ennek során az Étv. 44. §-ára kell figyelemmel lenni. E szakasz (1) bekezdése szerint „(a)z építtetőnek minden olyan építményről, építményrészről, amelyre építési engedélyt kellett kérnie annak használatbavétele előtt használatbavételi engedélyt kell kérnie, vagy az építmény elkészültét be kell jelentenie”. A (4) bekezdés szerint „Az (1) bekezdésben előírt használatbavételi engedély hiányában az építményt nem szabad használni”.

[27]	A felperes érvelése jelentős mértékben nem erre, hanem az Étv. 34. § (2) d) pont szerinti használatba vételi engedélyezési eljárásra vonatkozik. Így egyebek között a következőkre: az elsőfokú hatósági határozatot követően az elsőfokú hatóság rögzítette, hogy az épület a rendeltetésszerű használatra alkalmas (V/405-42/2016. számú jegyzőkönyv); a MKEH- JF/00270.005/2016/1. számú 2016. július 11-én kelt másodfokú műszaki biztonsági szakhatósági állásfoglalásban foglaltakra, melyben rögzítésre került, hogy az elsőfokú használatbavételi eljárásban megállapított műszaki biztonsági hiányosságok tételesen kijavításra kerültek, műszaki biztonsági szempontból megadható a hozzájárulás a tárgyi építmény használatbavétele tekintetében; az Elj. R. 40. § (5) bekezdés a) pontjára hivatkozásra, miszerint az építésügyi hatóság az építmény használatát csak akkor tilthatja meg, ha az észlelt hibák, hiányosságok, valamint a kikötések és feltételek teljesítésének hiánya az építmény rendeltetésszerű és biztonságos használhatóságát gátolja vagy akadályozza. Az utóbbi eleve az Elj. R. „A használatbavételi engedély iránti kérelem elbírálása, a döntés meghozatala” című fejezeti pontjában van.

[28]	Az építésügyi hatóság azonban nem a fentiekre hivatkozással, hanem azon a jogalapon járt el, hogy a használatbavételi engedély nélkül használat alá vont építmény vonatkozásában köteles volt az Étv. 44. § (4) bekezdésében foglaltak figyelembe vételével intézkedni. Az alapkötelezettség megszegése okán jelen eljárás szempontjából közömbös a használatbavételi engedély későbbi sorsa éppúgy, mint az engedélyezési eljárásra nézve később hatályba lépő, de a folyamatban lévő ügyekben is alkalmazandó szabályozás. Jelen jogvitában annak van érdemi jelentősége, hogy az ügy idején alkalmazandó jogszabályi rendelkezések szerint kötelező használatbavételi engedély híján, azaz jogsértéssel került sor a használatba vételre. Az elvégzett építési tevékenység nyomán az érintett építmény vagy építményrész ugyanis a 2016. 08. 22-ei helyszíni szemle lefolytatásakor műszaki biztonsági szempontból nem rendelkezett használatbavételi engedéllyel, és emiatt nem lehetett volna használatba venni. 

[29]	Kizárólag a használat megtiltására vonatkozó kötelezés összefüggésében annyiban a felperes érvelése azonban helytálló, hogy nem nyert igazolást a korlátozás kiterjedése, vagyis az, hogy az épület alapterület szerinti töredékét (mindössze 3%-át) igénybe vevő építési engedéllyel érintett építési munka kapcsán miért az egész, folyamatosan használt és korábbról használatba vételi engedéllyel rendelkező épületet érinti a kötelezés. Az Étv. 44. § (1) bekezdése az építmény mellett építményrészt is említ. A (4) bekezdés viszont az előbbit használja. Logikailag az a következtetés adódik, hogy az építéssel érintett épületrészt érintheti a korlátozás. Az érintettség ugyanakkor jelenthet többet is, mint a beavatkozás felületét, figyelemmel a fizikai, statikai stb. hatásokra, és ilyen lehet jelen esetben a tartószerkezet átalakítása. Az alperes határozatának indokolása nem tartalmazza, hogy az építési munka használatra kihatásának mértéke mekkora, pedig ez a kötelezés terjedelmére nézve jelen esetben nem közömbös. A közigazgatási határozat ennyiben sérti a Ket. 50. § (1) bekezdését, mivel a tényállás nem került maradéktalanul tisztázásra.

[30]	A kötelezés jogalapjának megléte összességében tehát vitathatatlan, azonban az épület területe összefüggésében a mértékre, amire az kihatással van, az alperes és a jogerős ítélet indokolása nem tért ki a szükséges részletezettséggel, és e tekintetben nem végezte el a szükséges bizonyítást, miáltal sérült a régi Pp. 206. § (1) bekezdése. 

[31]	A Kúria a felperes által felrótt kizárási okot ugyanakkor nem látja alaposnak a két eljárás különbözősége okán, továbbá azért, mert nem a kötelezési eljárásban volt szakhatóság az alperes.

[32]	Az elsőfokú bíróság helyesen mutatott rá, hogy a felperesi hivatkozásokat a használatbavételi engedélyezési eljárás keretében hozott másodfokú határozat bírósági felülvizsgálatát képező 10.K.31.401/2017. számú perben értékelte és a 2017. szeptember 12. napján kelt és jogerős ítéletével a másodfokú - a használatbavételi engedély kérelmet elutasító elsőfokú határozatot helybenhagyó - határozatot semmiségi okból hatályon kívül helyezte és a másodfokú hatóságot új eljárásra kötelezte. Előírta a másodfokú hatósági eljárásra kötelező iránymutatásként, hogy a használatbavételi eljárásban fennálló tényként minősülő a Magyar Kereskedelmi Engedélyezési Hivatal Műszaki Biztonsági másodfokú szakhatósági állásfoglalását a jogorvoslati eljárásban figyelembe kell venni.

[33]	Az alperes határozata esetleges jogkövetkezményei alkalmazása tekintetében a felperes által hivatkozott szabályozási változások, a határozat meghozatala után keletkezett jogi tények figyelembe vétele értelemszerűen nem kerülhet mellőzésre, hiszen azok a továbbiakban megállapított minden tényállás részeivé válnak.

[34]	A Kúria továbbá megállapítja, hogy a fentiek szerint a felperes egyházi minősége és az ügy tárgyát képező építéshatósági eljárás közigazgatási határozatai között a fenti jogi okfejtés és az ügyben feltárt tényállás alapján, megalapozott oksági összefüggést nem lát, és erre vonatkozóan a felperes sem terjesztett elő elbírálásra alkalmas bizonyító erejű érveket.

[35]	Mindezek alapján a felülvizsgálati kérelemnek helyt adva, a Kúria a régi Pp. 206. § (1) bekezdésének sérelme miatt az elsőfokú bíróság ítéletét, ezen túlmenően az alperes határozatát - az elsőfokú közigazgatási határozatra is kiterjedően - hatályon kívül helyezte.

[36]	A megismételt eljárásban az ügy további jogi tényei (különösen az újabb szakhatósági állásfoglalások, a használatba vételi engedéllyel kapcsolatos más peres eljárás határozatai) tükrében kell tisztázni a szükséges eljárási cselekményeket, illetve hogy azoknak a változott tényállás mellett is van-e jogalapja, vagy immár a kötelezési eljárás megszüntetése indokolt.

A döntés elvi tartalma

[37]	Építési kötelezés, a jogalapul szolgáló építési engedély külön rendelkezése hiányában, az építési tevékenység kiterjedése körében alkalmazható. 

Záró rész

[38]	A Kúria a felülvizsgálati kérelmet a régi Pp. 274. § (2) bekezdése alapján a felperes kérelmére tárgyalás tartásával bírálta el.

[39]	A felperes pernyertességére tekintettel, valamint figyelemmel a régi Pp. 270. § (1) bekezdése folytán alkalmazandó 78. §-ára is, az alperest kötelezte a felperes perköltségeinek megfizetésére. 

[40]	Az illeték az illetékekről szóló 1990. évi XCIII. törvény 50. § (1) bekezdése és 39. § (3) bekezdés d) pontja szerinti mértékű, továbbá a 62. § (1) bekezdés h) pontja értelmében került feljegyzésre. A tárgyi illetékfeljegyzési jog folytán le nem rótt kereseti és felülvizsgálati eljárási illetéket az alperesnek az illetékekről szóló 1990. évi XCIII. törvény 5. § a) pontján alapuló személyes illetékmentességére tekintettel, valamint figyelemmel a bírósági eljárásban a költségmentesség alkalmazásáról szóló 6/1986. (VI. 26.) IM rendelet 14. §-ára, az állam viseli.

[41]	Az ítélet elleni felülvizsgálatot a Pp. 271. § (1) bekezdés e) pontja zárja ki.

Budapest, 2019. január 22. 

Dr. Patyi András s. k. a tanács elnöke, Dr. Horváth Tamás s. k. előadó bíró, Dr. Dobó Viola s. k. bíró