A Kúria 
mint felülvizsgálati bíróság
ítélete

Az ügy száma: Kfv.III.37.974/2015/5.

A tanács tagjai: Dr. Sperka Kálmán a tanács elnöke, Dr. Dobó Viola előadó bíró, Dr. Sugár Tamás bíró

A felperes: felperes neve

A felperes képviselője: Dr. ... Ügyvédi Iroda (ügyintéző ügyvéd: Dr. ...) 

Az alperes: alperes neve

Az alperes képviselője: Dr. ... jogtanácsos

A per tárgya: fogyasztóvédelmi ügyben hozott határozat bírósági felülvizsgálata

A felülvizsgálati kérelem benyújtó fél: felperes

A felülvizsgálati kérelem száma: 5.

Az elsőfokú bíróság neve, határozat kelte és száma: Zalaegerszegi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 2014. január 29-én kelt 3.K.27.258/2013/4. számú ítélete

Rendelkező rész

A Kúria a Zalaegerszegi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 3.K.27.258/2013/4. számú ítéletét hatályában fenntartja. 
Kötelezi a felperest, hogy fizessen meg az államnak felhívásra 70.000 (hetvenezer) forint felülvizsgálati eljárási illetéket. 

Az ítélet ellen felülvizsgálatnak nincs helye.

Indokolás

A felülvizsgálat alapjául szolgáló tényállás

[1]	A Zala Megyei Kormányhivatal Fogyasztóvédelmi Felügyelősége 2013. július 23. napján hatósági ellenőrzést végzett a felperes által üzemeltetett „Nemzeti Dohánybolt” elnevezésű kereskedelmi egységben, melynek során felvett jegyzőkönyvben megállapítást nyert, hogy az eladó a fiatalkorú próbavásárló részére úgy értékesített dohányterméket, hogy nem hívta fel az életkorának igazolására. 
[2]	Az elsőfokú hatóság a fenti jogsértés miatt a felperessel szemben 100 000 forint összegű fogyasztóvédelmi bírságot szabott ki, továbbá az érintett kereskedelmi egységben a dohánytermékek forgalmazását 30 nap időtartamra megtiltotta, egyúttal megtiltotta, hogy felperes kiskorúak részére dohányterméket szolgáljon ki. A tilalomra vonatkozó rendelkezések fellebbezésre tekintet nélküli végrehajthatóságát is elrendelte. A határozat indokolásában megállapította, hogy a fogyasztóvédelemről szóló 1997. évi CLV. törvény (a továbbiakban: Fgytv.) 16/A. § (3) és (4) bekezdését, valamint a fiatalkorúak dohányzásának visszaszorításáról és a dohánytermékek kiskereskedelméről szóló 	2012. évi CXXXIV. törvény (a továbbiakban: Fdtv.) 1. § (2) bekezdését és 16. § (1) bekezdését, a jogkövetkezmények meghatározásához az Fgytv. 47/C. § (5) bekezdés c) pontja figyelembevételével az Fgytv. 47. § (1) bekezdés h) és i) pontja felperes megszegte alapján történt, melynek kapcsán utalt a jogkövetkezmények alkalmazása körében mérlegelt körülményekre. 
[3]	A felperes fellebbezése folytán eljárt alperes a 2013. szeptember 26. napján kelt HAJ-2691-2/2013. számú határozatával az elsőfokú határozatot helybenhagyta. A határozatának indokolása szerint az Fdtv. 16. § (1) bekezdése és az Fgytv. 16/A. § (3) bekezdés együttes alkalmazása nem kizárt, ezért felperessel szemben nem csak fogyasztóvédelmi bírság volt kiszabható, hanem egyéb intézkedés elrendelése is.

	A kereseti kérelem 

[4]	A felperes keresetet nyújtott be az alperes határozatának bírósági felülvizsgálata iránt. A jogsértés elkövetését nem vitatta, de arra hivatkozott, hogy az Fdtv. speciális rendelkezéseivel érintett körben nem állt fel objektív tilalom dohánytermék fiatalkorú részére történő értékesítésére, ezért azt is vizsgálnia kellett volna az alperesnek, hogy a próbavásárló látszólagos életkorára figyelemmel az értékesítés kapcsán terheli-e mulasztás. A vele szemben alkalmazható jogkövetkezmény legfeljebb bírság lehetett volna az Fdtv. 16.§ (7) bekezdése alapján.

Az elsőfokú ítélet

[5]	Az elsőfokú bíróság a felperes keresetét elutasította. Ítélete indokolásában idézte az Fdtv. és az Fgytv.-nek az ügyben alkalmazandó rendelkezéseit annak megállapításával, hogy az Fdtv. az Fgytv. rendelkezéseihez képest a dohánytermékek forgalmazására vonatkozóan speciális rendelkezéseket tartalmaz. Ez a körülmény az Fgytv. alkalmazhatósága körét nem szűkíti le. Az Fgytv. 1. § (2) bekezdésének, valamint 16. §-ának fogyasztóvédelmi szabályaiból nem következik az, hogy a fiatalkorúak részére való dohánytermék értékesítésnek az Fgytv. 16/A. § (3) bekezdésében rögzített tilalma a továbbiakban ne érvényesülne. 
[6]	A bíróság kifejtette, hogy az Fdtv. hivatkozott rendelkezései olyan kiegészítő kötelezettségeket írnak elő, amelyeket szükséges teljesíteni annak érdekében, hogy az Fgytv. 16/A. § (3) bekezdése szerinti tilalom minél inkább érvényesülhessen. Ennek kapcsán hangsúlyozta, hogy az értékesítés és kiszolgálás, mint magatartás nem azonosítható az Fdtv.-ben használt hozzáférhetőség és hozzájutás kategóriájával, ez következik az Fdtv. 16. § (2)-(6) bekezdéseinek rendelkezéseiből, amelyek további többletkötelezettséget írnak elő a dohánytermék forgalmazó kiskereskedő részére. Ezen járulékos kötelezettségek megsértése esetére teszi lehetővé az Fdtv. 16. § (7) bekezdése a fogyasztóvédelmi bírság alkalmazását, de az nem zárja ki az Fgytv. 47.§ (1) bekezdése szerinti egyéb fogyasztóvédelmi intézkedések megtételének lehetőségét az Fgytv. szerinti tilalmi rendelkezés megsértése esetén. Ennek következtében az előzetes végrehajthatóság elrendelése az Fgytv. 49. § (2) bekezdés a) és e) pontja alapján szintén a jogszabálynak megfelelő volt. 
[7]	Hangsúlyozta a bíróság, hogy az Fgytv. 16/A. § (3) bekezdése szerinti tilalom alapján a dohánytermék forgalmazójának a felelőssége objektív, így amennyiben a tilalmat megsérti, a fogyasztóvédelmi bírság alkalmazásának nem feltétele a fogyasztó által tanúsított gondosság mértéke, ezért azt vizsgálnia sem kellett az alperesnek. E körben utalt a EBH2005.1279 eseti döntésben kifejtett jogértelmezésre. 
[8]	A bíróság megítélése szerint a felperes koncessziós szerződésbe foglalt ellátási kötelezettsége sem eredményezheti a fogyasztóvédelmi eljárásban a jogkövetkezmények alóli mentesülését, amennyiben a koncessziós szerződésben foglaltakat a fogyasztóvédelmi előírás megsértése okán megszegi, ezért az adott jogviszony keretében tartozik helytállni.
[9]	A hatóság mérlegelési jogkörében alkalmazott jogkövetkezmény egyik részében sem eltúlzott vagy aránytalan, ezért az alperes döntése nem ütközött az Fdtv. 16. § (1) és (7) bekezdésébe. 

A felülvizsgálati kérelem és ellenkérelem 

[10]	A jogerős ítélet ellen a felperes felülvizsgálati kérelmet nyújtott be, melyben kérte annak hatályon kívül helyezését, elsődlegesen a jogerős közigazgatási határozat megváltoztatását és a jogkövetkezmények mellőzését, másodlagosan a határozat hatályon kívül helyezését. Kifejtette, a jogerős ítélet sérti az Fdtv. 1. § (2) bekezdését, valamint a 16. § (1) és (7) bekezdését, mivel a bíróság tévesen állapította meg, hogy a jogvita elbírálása körében az Fgytv. és az Fdtv. párhuzamosan alkalmazható. Az Fgytv. 45/A. § (2) bekezdése az alperes eljárási jogosultságát bár megalapozza, de nem ad alapot a Fgytv. rendelkezéseinek alkalmazására. Érvelése szerint a „lex specialis derogat legi generali” jogelvével sem fér össze a jogszabályok párhuzamos alkalmazása.
[11]	A felperes hivatkozása szerint súlyos logikai hibában szenved a jogerős ítéletben kifejtett azon jogi álláspont, hogy az Fdtv. rendelkezései lényegében pontosításai az Fgytv. kategorikus tiltásának. Nem lehetséges ugyanis az, hogy a kereskedő csak az Fdtv-ben írt részletszabályt szegje meg, mivel ezzel szükségszerűen megsérti az Fgytv-ben írt tilalmi rendelkezést. Mindebből az következik, fogalmilag soha nem fordulhat elő az, hogy az Fdtv. 16. § (7) bekezdés alkalmazásra kerüljön, már pedig a jogalkotó szándéka nem lehetett egy soha nem alkalmazható rendelkezés előírása. A dohánytermékek kereskedelme körében tudatosan szűkítette a jogkövetkezmények körét a bírságra, valószínűleg a tevékenység koncessziós jellegére és a kereskedőknek a vásárlók felé előírt ellátási kötelezettségére figyelemmel.
[12]	Hangsúlyozta a felperes, hogy felelőssége nem objektív, ezért az alperes tévedett, amikor a nem vizsgálta a felperes eljárásának gondosságát. Amennyiben felelőssége megállapítható, akkor is kizárólag az Fdtv. 16. § (7) bekezdése szerinti jogkövetkezmény, a bírság alkalmazható vele szemben, nincs lehetősége az alperesnek arra, hogy a dohánytermék forgalmazásától eltiltsa. 
[13]	Az alperes felülvizsgálati ellenkérelmet nem terjesztett elő. 

A Kúria döntése és jogi indokai

[14]	A felülvizsgálati kérelem az alábbiak szerint nem megalapozott.
[15]	A Pp. 275. § (1) és (2) bekezdéséből fakadóan a felülvizsgálati eljárásban bizonyítás felvételének nincs helye, a Kúria a felülvizsgálati kérelem elbírálása során a rendelkezésre álló iratok alapján dönt. A jogerős ítélet csak a felülvizsgálati kérelem és csatlakozó felülvizsgálati kérelem keretei között vizsgálható felül.
[16]	A Kúria mindenben osztja a jogerős ítéletnek a Fgytv. 16/A. § (3) bekezdésében rögzített tilalmi rendelkezés megszegéséhez kapcsolódó, az Fgytv. és az Fdtv. szerinti jogkövetkezmények alkalmazhatósága körében kifejtett álláspontját. Az irányadó jog meghatározása során a felek és az elsőfokú bíróság is helytállóan indult ki abból a körülményből, hogy a felperes, mint dohánytermék kiskereskedelmi tevékenységet folytató vállalkozásra az Fgytv. és az Fdtv. hatálya egyaránt kiterjed, azok viszonylatában az Fgytv. a generális jogszabály, melynek alkalmazhatósági körét nem szűkítette le a jogalkotó az Fdtv. megalkotásával, mivel annak célja elsődlegesen a dohánytermék kiskereskedelmi tevékenység szabályozása volt a dohánytermék értékesítésének szigorú korlátok közzé szorító rendelkezések előírásával. Ennek kapcsán helytállóan utalt az elsőfokú bíróság a két jogszabály párhuzamos alkalmazhatóságára, mivel éppen az Fdtv. 17. § (2) bekezdése minősíti kifejezetten fogyasztóvédelmi rendelkezésnek az Fgytv. alkalmazásában az Fdtv. felperes által megjelölt 16. § (2)-(6) bekezdéseiben foglalt azon többletkötelezettségeket, amelyeket a dohánytermék-kiskereskedő köteles betartani a forgalmazás során a fiatalkorúak védelmében. 
[17]	Téves az a felperesi okfejtés, hogy az Fdtv. 1. § (2) és 16. § (1) bekezdésének azon rendelkezése, mely szerint törekedni kell arra, hogy a dohánytermék- kiskereskedelmi tevékenység folytatása során a fiatalkorú dohánytermékhez ne juthasson, illetve a számára nem legyen hozzáférhető, az értékesítési tilalom megszegése esetén kizárja a forgalmazó objektív felelősségének a megállapíthatóságát és az Fdtv. 16. § (7) bekezdése szerinti bírságoláson túlmenően az Fgytv. 47. § (1) bekezdés h) pontja szerinti intézkedés alkalmazhatóságát. Ez az értelmezés ugyanis figyelmen kívül hagyja azt, hogy a megsértett rendelkezés az Fgytv. 16/A. § (3) és (4) bekezdése, mert a felperes úgy szolgált ki fiatalkorút dohánytermékkel, hogy elmulasztotta a fogyasztó életkorára vonatkozó ellenőrzési kötelezettségét. Ezzel egyidejűleg sérült az Fdtv. 16. § (2) bekezdésének azon előírása is, amelyből fakadóan ha felmerül annak gyanúja, hogy dohánytermék értékesítési helyére fiatalkorú személy lépett be, illetve a dohányterméket fiatalkorú kívánja megvásárolni, a dohánytermék-kiskereskedő köteles a fogyasztót életkora hitelt érdemlő igazolására felhívni. A kiszolgálási tilalomra figyelemmel a felperes, mint dohányterméket fogalmazó a felelősség alól nem mentesülhet azon az alapon, hogy a próbavásárlást végző személy esetében nem volt felismerhető annak fiatal életkora. Jelen esetben önmagában az életkorra vonatkozó ellenőrzés elmaradása is jogsértést valósított meg, melyet újabb jogsértésként követett a dohánytermék értékesítése a fiatalkorú próbavásárló részére. 
[18]	A Kúria jogértelmezése szerint az a körülmény, hogy a jogalkotó az Fdtv. 16. § (3)-(6) bekezdéseiben olyan részletszabályokat fektetett le, amelyek azt célozták, hogy fiatalkorú személy ne jusson dohánytermékhez, illetve ne kerüljön annak közelébe sem, éppen azt a jogalkotói akaratot erősíti, hogy e szabályok betartásáért a forgalmazó az Fdtv. 16. § (7) bekezdésére alapozottan még akkor is bírságolható, ha a kiszolgálás megkezdése előtt elmulasztja azokat az ellenőrzéshez kapcsolódó intézkedéseket, amelyeket az Fdtv. hivatkozott rendelkezései a dohányterméket forgalmazó kiskereskedő többletkötelezettségeként írnak elő. Tekintettel arra, hogy felperes a forgalmazás során nem csak az Fdtv. 16. § (1)-(2) bekezdéseiben foglalt járulékos kötelezettségeit sértette meg, hanem magát a Fgytv. 16/A. § (3) bekezdése szerinti értékesítési tilalmat, az alperes és az elsőfokú bíróság törvénysértés nélkül állapította meg, hogy a szankcionálás körében alkalmazandó jogszabály az Fgytv. 47. § (1) bekezdése, mely a fogyasztóvédelmi bírság kiszabása mellett lehetővé teszi egyéb intézkedés elrendelését is, attól függetlenül, hogy a felperes magatartása egyidejűleg az Fdtv. 1. § (2) és 16. § (1)-(2) bekezdéseibe is ütközött. Jelen ügyben éppen az értékesítésre vonatkozó tilalmi rendelkezés megszegése miatt nem szűkíthető le az alkalmazható jogkövetkezmény az Fdtv. 16. § (7) bekezdése szerinti bírságra, hiszen azzal a jogalkotó - az Fgytv.-től függetlenül -  megteremti a forgalmazáshoz kapcsolódó járulékos kötelezettségek önálló szankcionálási lehetőségét (K-H-KJ 2014-727. Bírósági határozat, Kfv.II.37.534/22014/6.) 
[19]	A Kúria hangsúlyozza, hogy az Fdtv. megalkotása a dohánytermék forgalmazójának az Fgytv. 16/A. § (3) bekezdésében írt tilalom megsértéséért fennálló objektív felelősségét nem érintette, ezért az alperes nem járt el jogszabálysértően, amikor eljárásában nem vizsgálta a felperesnek a jogsértéshez vezető magatartását, figyelemmel arra a kialakult és töretlen ítélkezési gyakorlatra, mely szerint a fogyasztóvédelmi bíróság alkalmazásának nem feltétele a felróhatóság, illetve a forgalmazó által tanúsított gondosság mértéke (EBH2005.1279). Az alperes tehát nem mulasztott, amikor a tényállás megállapítása körében erre a körülményre vonatkozóan nem folytatott le bizonyítást, mert az éppúgy nem eredményezhette volna a fogyasztóvédelmi eljárásban a felperesnek a jogkövetkezmények alóli mentesülését, ahogyan a tevékenységének koncessziós jellege és az annak alapján fennálló ellátási kötelezettsége sem, hiszem ezek nem lehetnek mérlegelési szempontok az alkalmazott jogkövetkezmény megválasztása körében. Helytállóan állapította meg az elsőfokú bíróság, hogy a felperesnek a koncessziós szerződés fogyasztóvédelmi előírás megsértése okán történő megszegéséért való helytállási kötelezettsége az adott jogviszony keretében áll fenn. 
[20]	A Kúria a fentiek szerint megállapította, hogy a jogerős ítélet nem sérti a felülvizsgálati kérelemben felhívott jogszabályokat, az eljárt bíróságnak az Fgytv. és Fdtv. jelen ügyben irányadó rendelkezéseinek helyes értelmezése és alkalmazása alapján levont jogkövetkeztetései mindenben helytállóak, ezért a jogerős ítélet a Pp. 275. § (3) bekezdése alkalmazásával hatályában fenntartotta. 

A döntés elvi tartalma

[21]	Az Fdtv. 16. § (7) bekezdése az Fdtv. 1. § (2) bekezdése és 16. § (1)-(6) bekezdéseinek megsértése esetén fogyasztóvédelmi bírság szankció alkalmazását teszi lehetővé, mely nem zárja ki az Fgytv. 47. § (1) bekezdése szerinti egyéb fogyasztóvédelmi intézkedések megtételének a lehetőségét, ha a forgalmazó az értékesítés körében megszegi az Fgytv. 16/A. § (3) bekezdésében rögzített tilalmi rendelkezést, mely jogsértésért objektív felelősséggel tartozik. 

Záró rész

[22]	A Kúria a Pp. 274. § (1) bekezdése alapján az ügyet a felperes kérelmére tárgyaláson bírálta el.
[23]	A felülvizsgálati eljárásban a pernyertes alperes oldalán értékelhető perköltség nem merült fel, mivel felülvizsgálati ellenkérelmet nem terjesztett elő és az alperesi képviselő a kitűzött tárgyaláson nem jelent meg.
[24]	A felperes eredménytelen felülvizsgálati kérelmet nyújtott be, ezért a tárgyi illetékfeljegyzési jog folytán le nem rótt felülvizsgálati eljárási illetéket az illetékekről szóló 1990. évi XCIII. törvény 50. § (1) bekezdése és a költségmentesség alkalmazásáról a bírósági eljárásban szóló 6/1986. (VI. 26.) IM rendelet 13. § (2) bekezdése értelmében köteles megfizetni.	

Budapest, 2016. június 8.

Dr. Sperka Kálmán s.k. a tanács elnöke, Dr. Dobó Viola s.k. előadó bíró, Dr. Sugár Tamás s.k. bíró

A kiadmány hiteléül:
tisztviselő