A Kúria
mint felülvizsgálati bíróság
ítélete
Az ügy száma: 	Kfv.III.37.948/2015/3.
A tanács tagjai: . Sperka Kálmán a tanács elnöke, Dr. Kiss Árpád Lajos előadó bíró, Dr. Sugár Tamás bíró

A felperes: felperes neve
A felperes képviselője: Kazinczy Ügyvédi Iroda (fél címe 1, ügyintéző ügyvéd: Dr. ...)

Az alperes: alperes neve
Az alperes képviselője: Dr. ... jogtanácsos

A per tárgya: építésügyben hozott közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálata

A felülvizsgálati kérelmet benyújtó fél: a felperes
A felülvizsgálati kérelem sorszáma: 16.

Az elsőfokú bíróság neve, határozatának kelte és száma: Kaposvári Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 2015. május 27. napján kelt 4.K.27.012/2015/15/II. számú ítélete
Rendelkező rész 
A Kúria a Kaposvári Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 4.K.27.012/2015/15/II. számú ítéletét a hatályában fenntartja.
Kötelezi a felperest, hogy fizessen meg az államnak külön felhívásra további 20.000.- (húszezer) forint felülvizsgálati eljárási illetéket.
Az ítélet ellen felülvizsgálatnak nincs helye.
Indokolás
A felülvizsgálat alapjául szolgáló tényállás
[1]	A felperes tulajdonosa a Siófok, ... szám alatti ingatlannal szomszédos Siófok, .... szám alatti ingatlannak.
[2]	A ... hrsz.-ú, Siófok, ... szám alatti ingatlanon egy 4 szintes, 28 lakóegységes épület, valamint ahhoz tartozó parkoló található, melyre vonatkozóan az építésügyi hatóság a 40.206-8/2006. számú határozattal használatbavételi engedélyt adott. Az engedély - fellebbezés hiányában - 2007. január 20. napján emelkedett jogerőre. Az ingatlan zöldfelületi aránya ekkor 35,25% volt a Siófok Város Önkormányzat Képviselő Testületének 23/2005. (IV.29) önkormányzati rendeletében meghatározott minimum 40%-kal szemben.
[3]	A felperes a Siófok, ... szám alatti ingatlanon található társasház és tulajdonosai ellen birtokháborítás megszüntetése iránt pert indított a Siófoki Járásbíróságon, amely a 2013. március 28. napján jogerőre emelkedett 3.P.20924/2011/62. számú ítéletével a kötelezte a társasházat és tulajdonosait az ingatlanon kialakított parkolók használatával a felperes sérelmére elkövetett birtokháborítás megszüntetésére, valamint arra, hogy az ingatlan déli oldalán, a felperesi lakóépület hátsó falával párhuzamosan kialakított és a felperesi ingatlantól kezdődő 3 db parkolóhely 30 napon belüli megszüntetésére. Kötelezte továbbá őket arra, hogy a felperesi ingatlan északi szobája előtt a kerítéssel párhuzamosan és mellett helyezzenek el 2 db 180x180 cm-es úgynevezett lamellás térelválasztó kerítést ugyanezen határidőn belül.
[4]	Az elsőfokú hatóságként eljáró alperes neveSiófoki Járási Hivatal Járási Építésügyi Hivatala egy magánszemély bejelentésére hivatalból eljárást indított és a megismételt eljárásban 2014. augusztus 4. napján hozott SO-07/D/EH/24-21/2014. számú határozatával elrendelte a ... hrsz.-ú, Siófok, ... szám alatti ingatlannak a telek előírt legkisebb zöldfelület arányának szabályosabbá tétele érdekében szükséges átalakítási, bontási munkák elvégzését, a Siófoki Járásbíróság 3.P.20924/2011. számú ítélete alapján kialakított /37,36%-ig visszabontott/ állapot visszaállítását. A felperes fellebbezése folytán eljárt alperes a 2014. november 4. napján kelt SOD/12/153-17/2014. számú határozattal az elsőfokú határozatot helybenhagyta.
[5]	A jogerős alperesi határozat indoklása szerint a perbeli ingatlanon a birtokháborítás tárgyában hozott ítéletet követően a parkolóhelyeket megszüntették, azonban 2013-ban 3 db új, gyephézagos téglával burkolt parkolóhelyet alakítottak ki, így a zöldfelületi arány 37,36%-ról 36,38%-ra csökkent. A társasház az elsőfokú határozat kézhezvételét követően a bontási kötelezettségének eleget tett.
[6]	A felperes fellebbezésében foglaltakra kifejtette, hogy az ingatlan tulajdonosai a használatbavételi engedély kiadásával jóhiszeműen jogokat szereztek, amely nem vonható vissza. A járásbírósági ítélet végrehajtásával a zöldfelületi arány tovább növekedett, így a kialakult állapot szabályosabbá vált, ezt meghaladóan azonban a társasházat és tulajdonosait kötelezni nem lehetett. Megjegyezte továbbá, hogy a fakivágásokkal kapcsolatos eljárások a 343/2006. (XII. 23.) Korm. rendelet előírásai alapján nem tartoznak az építésügyi hatóság hatáskörébe.

A kereseti kérelem

[7]	Az alperesi határozatával szemben a felperes keresetet terjesztett elő, melyben kifejtette, hogy a hatóság a tényállást nem tisztázta kellőképpen, az építési engedély megadása során nem követelték meg a felperesi épülettől a megfelelő védőtávolságot. A hatóság nem vette figyelembe a parkolók létesítésével, fásításával kapcsolatos jogszabályi előírásokat, valamint megsértette az indokolási kötelezettségét.
	
          Az elsőfokú ítélet

[8]	A kereset folytán eljáró Kaposvári Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság a 4.K.27.012/2015/15/II. számú jogerős ítéletével a felperes keresetét elutasította rámutatva, hogy a felperes kereshetőségi joggal az ügyben nem rendelkezett, így a keresetét a Polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvény (a továbbiakban: Pp.) 327. § (1) bekezdése, valamint az épített környezet alakításáról és védelméről szóló 1997. évi LXXVIII. törvény (a továbbiakban: Étv.) 53/C. § (2) bekezdése alapján el kellett utasítani.
[9]	A felperes keresetében foglaltakra tekintettel kifejtette, hogy a hivatkozott birtokháborítás tárgyában a Siófoki Járásbíróság jogerős ítéletet hozott, a fokozottabb légszennyezés, zajszennyezés vizsgálata pedig nem az építésügyi hatóság hatáskörébe tartozik. Az alperes a tényállást kellőképpen feltárta, a határozatát megfelelően megindokolta, a felperes által hivatkozott anyagi jogi jogszabálysértések vizsgálatára pedig a felperes kereshetőségi jogának hiánya miatt nem volt lehetőség.
A felülvizsgálati kérelem és ellenkérelem
[10]	A jogerős ítélettel szemben a felperes terjesztett elő felülvizsgálati kérelmet, melyben kifejtette, hogy az elsőfokú bíróság nem szerezte be a perbeli ingatlan engedélyezési tervdokumentációját, nem tárta fel teljes körűen a tényállást, nem vizsgálta, hogy mely időpontban hol helyezkedtek el a parkolók, így a zöldfelületi borítottság kérdésében sem tudott vizsgálatot folytatni és megsértette ezzel a Pp. 163. § (1) bekezdésében foglaltakat. Ezzel viszont elzárta a felperest attól, hogy a közvetlen érintettségét bizonyítani tudja.
[11]	A felperes érvelése szerint a közvetlen érintettsége abban áll, hogy a perbeli ingatlanon található parkolók a tulajdonában álló épülethez zavaró közelségben helyezkednek el. A felperes viszont nem csupán a 2013-ban létesített 3 parkolót, hanem a zöldfelületi arányt és az építési engedélytől eltérően megvalósított további 5 parkoló létesítését kifogásolja.
[12]	A felperes egyebekben az alperesi hatóság által elkövetett jogszabálysértésekre hivatkozott, lényegében megismételve a keresetében foglaltakat.
A Kúria döntése és jogi indokai
[13]	A felülvizsgálati kérelem az alábbiak szerint megalapozatlan:
[14]	A Pp. 274. § (1) bekezdése értelmében a Kúria a felülvizsgálati kérelmet tárgyaláson kívül bírálja el, kivéve, ha a felek bármelyike tárgyalás tartását kéri, vagy azt a Kúria szükségesnek látja. A tárgyalás tartását a felek egyike sem kérte, illetve annak szükségessége nem merült fel. A Pp. 275. § (1) és (2) bekezdésére figyelemmel a felülvizsgálati eljárásban bizonyítás felvételének nincs helye. A Kúria a felülvizsgálati kérelem elbírálása során a rendelkezésre álló iratok alapján dönt, a jogerős határozatot csak a felülvizsgálati kérelem keretei között vizsgálhatja felül.
[15]	A felülvizsgálati eljárásban abban a kérdésben kellett állást foglalni, hogy a felperes az ügyben rendelkezett-e kereshetőségi joggal.
[16]	A Pp. 327. § (1) bekezdése szerint a közigazgatási per indítására az ügyfél, illetve a kifejezetten rá vonatkozó rendelkezés tekintetében az eljárás egyéb résztvevője. jogosult.
[17]	Az Étv. 53/C. § (2) bekezdése értelmében az ügyfél, illetve a kifejezetten rá vonatkozó rendelkezés tekintetében az eljárás egyéb résztvevője az építésügyi hatóság vagy az építésfelügyeleti hatóság jogerős másodfokú döntésének felülvizsgálatát a határozat közlésétől számított tizenöt napon belül jogszabálysértésre hivatkozással kérheti a közigazgatási ügyekben eljáró bíróságtól a határozatot hozó hatóság elleni kereset indításával.
[18]	A kifejtettekre tekintettel az elsőfokú bíróság helyesen vonta az értékelési körébe azt, hogy a felperes által előadottak a mennyiben alapozták meg közvetlen érintettségét. Az elsőfokú bíróság az iratokat okszerűen, a logika szabályainak mentén értékelte és jogszerűen állapította meg a felperes kereshetőségi jogának hiányát. A felülvizsgálati bíróság a jogerős ítéletben foglaltakkal egyetértett, az ott kifejtett indokolást nem kívánja megismételni.
[19]	A Kúria csupán a felperes által a felülvizsgálati kérelmében foglaltakra tekintettel mutat rá a következőkre:
[20]	A felperes közvetlen érintettségét a perbeli ingatlanon található parkolók használatával megvalósuló zavaró hatásra alapozta. Hangsúlyozandó azonban, hogy a jelen perrel érintett közigazgatási eljárásnak nem a parkolók létesítésének engedélyezése, hasznosításának szabályozása, hanem az ingatlan zöldfelületi borítottságának vizsgálata volt a tárgya. Ebből adódóan a hatóság nem is abban a körben folytatta le a vizsgálatát, hogy az elbontandó részeknek mi volt a funkciója. A felperesi hivatkozások ténylegesen a szomszédjog keretében értékelhetőek, amelynek a tárgyában viszont már jogerős ítélet született. Lényeges körülmény volt továbbá az is, hogy az érintett közigazgatási eljárás hivatalból és nem egy ügyfél kérelmére indult eljárás volt.
[21]	Nem lehetett továbbá az eljárás tárgya a jogerős építési és használatbavételi engedélyek felülvizsgálata sem.
[22]	A felperes az eljárás során a parkolók használatának zavaró hatásán túl nem adta indokát annak, hogy milyen módon valósulna meg a közvetlen érintettsége a szomszédos ingatlan zöldfelületi arányához kapcsolódóan. A Kúria gyakorlata pedig egyértelmű abban a kérdésben, hogy a kereshetőségi jogot alátámasztó, de legalább valószínűsítő nyilatkozat megtétele a felperes terhére esik, ha ebben a körben mulasztást követ el, azt a terhére kell értékelni a Pp. 3. § (3) bekezdése alapján. (Kúria, Kfv.II.37.585/2014/4. számú ítélet)
Az döntés elvi tartalma
[23]	A közvetlen érdeksérelem igazolásának hiányában a kereshetőségi jog hiányát kell megállapítani és a keresetet el kell utasítani.
Záró rész
[24]	A felperes a felülvizsgálati kérelmén 50.000 forint összegű eljárási illeték megfizetését igazolta, így a Kúria az illetékekről szóló 1990. évi XCIII. törvény (Itv.) 50. § (1) bekezdése szerinti mértékű felülvizsgálati eljárási illeték le nem rótt további összegének megfizetésére a felperest kötelezte, figyelemmel a 6/1986. (VI.26.) IM. rendelet 13. § (2) bekezdésében foglaltakra.
[25]	A Kúria a felülvizsgálati kérelmet a Pp. 274. § (1) bekezdése alkalmazásával tárgyaláson kívül bírálta el.

Budapest, 2016. április 20.
Dr. Sperka Kálmán s.k. a tanács elnöke, Dr. Kiss Árpád Lajos s.k. előadó bíró, Dr. Sugár Tamás s.k. bíró
A kiadmány hiteléül:
tisztviselő