A Kúria
mint felülvizsgálati bíróság
ítélete
Az ügy száma: 		Kfv.III.37.831/2017/4.

A tanács tagjai: . Kovács András a tanács elnöke
		. Mudráné dr. Láng  Erzsébet előadó bíró
		. Fekete Ildikó bíró
	
A felperes: 				
A felperes képviselője: . Fendrik Lajos ügyvéd

Az alperes: 		Zala Megyei Kormányhivatal

Az alperes képviselője: 	(...) osztályvezető
	
A per tárgya: 	közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálata
A felülvizsgálati kérelmet benyújtó fél: felperes
A felülvizsgálni kért jogerős határozat: Zalaegerszegi Törvényszék 1.Kf.20.304/2017/5.
Az elsőfokú bíróság határozatának száma: Zalaegerszegi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 1.K.27.297/2016/12.
Rendelkező rész 
A Kúria a Zalaegerszegi Törvényszék 1.Kf.20.304/2017/5. számú ítéletét hatályában fenntartja.

Kötelezi a felperest, hogy fizessen meg az államnak - külön felhívásra - 70.000 (hetvenezer) forint felülvizsgálati eljárási illetéket.
Az ítélet ellen felülvizsgálatnak nincs helye.
Indokolás
A felülvizsgálat alapjául szolgáló tényállás
[1]	M.G.O. és M.M.S. eladók (a továbbiakban: eladók) a (...), rét művelési ágú ingatlanból személyenként a tulajdonukat képező 1800/43274 tulajdoni hányadra elfogadták L.B. vevő (a továbbiakban: vevő) vételi ajánlatát, és azt a felek 2016. január 26-án adásvételi szerződésbe foglalták. Ennek 2. pontjában a vevő azt rögzítette, hogy az ingatlanra a mező- és erdőgazdasági földek forgalmáról szóló 2013. évi CXXII. törvény (a továbbiakban: Fftv.) 18. § (1) bekezdés d) pontja alapján, azaz helyben lakó földművesként áll fenn elővásárlási joga. Az adásvételi szerződést az elővásárlásra jogosultakkal való közlés végett (...) Város Polgármesteri Hivatalában hirdetményként kifüggesztették. Az elővásárlási jog gyakorlására nyitva álló határidő alatt a felperes elfogadó nyilatkozatot tett, melyben elővásárlási joga jogalapját az Fftv. 18. § (1) bekezdés b) pont bc) alpontjában jelölte meg azzal, hogy a rendelkezés második fordulata szerinti elővásárlási jogot érvényesíti, tehát a földet használó olyan földműves, akinek mezőgazdasági üzemközpontja legalább három éve az adásvétel tárgyát képező föld fekvése szerinti településen van. Az elővásárlási joga feltételeit bizonyító okiratot ugyanakkor nem csatolt.
[2]	A polgármesteri hivatal az adásvételi szerződést és az elfogadó nyilatkozatot megküldte az alperesnek a szerződés jóváhagyása végett. Az alperes ugyanakkor jegyzék nélkül kizárólag arra nézve kereste meg a Magyar Agrár-, Élelmiszergazdasági és Vidékfejlesztési Kamarát (a továbbiakban: Kamara) állásfoglalás végett, hogy a szerződés szerinti vevő tulajdonszerzését támogatja-e. A Kamara a vevő tulajdonszerzését támogatta. Az alperes a szerződés jóváhagyása iránti eljárásban a felperes mezőgazdasági üzemközpontjáról a mezőgazdasági üzemközpontok nyilvántartásából adatot hivatalból nem szerzett be. A 2016. augusztus 31-én hozott 572483/3/2016. számú határozatában az adásvételi szerződést a vevővel jóváhagyta. Indokolása szerint a felperes az Fftv. 21. § (5) bekezdése előírása ellenére az elfogadó nyilatkozattal együtt nem igazolta, hogy mezőgazdasági üzemközpontja legalább három éve (...)ben van. A hatóság az Fftv. 21. § (9) bekezdése alapján úgy tekintette, mintha elővásárlási jogát nem gyakorolta volna. 
[3]	A tényálláshoz tartozó peradat, hogy a felperes haszonbérlet címén a szerződés szerinti ingatlannak 2016. május 1. napjáig bejegyzett földhasználója volt. A felperes mezőgazdasági üzemközpontja a (...) hrsz.-ú ingatlan, amely a mezőgazdasági üzemközpontok nyilvántartásában 2014. november 17. napjától szerepel. 
A kereseti kérelem és az alperes védekezése
[4]	Az alperesi határozattal szembeni keresetében a felperes kérte a határozat hatályon kívül helyezését, az alperes új eljárásra kötelezését és perköltségben marasztalását.
[5]	Kifejtette, hogy a mezőgazdasági üzemközpontjára vonatkozó adatokat az alperes a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény (a továbbiakban: Ket.) 26. § (5a) bekezdése alapján hivatalból köteles lett volna a mezőgazdasági üzemközpontok nyilvántartásából beszerezni. A felperes igazolhatóan huzamosabb ideje (...)ben gazdálkodik, a mezőgazdasági üzemközpontja nyilvántartásba vételére azonban csak az erre vonatkozó kormányrendelet hatályba lépése után kerülhetett sor. 
[6]	Az Fftv. 18. § (1) bekezdés b) pont bc) alpontja nem alkalmazható úgy, hogy az elővásárlásra jogosultnak három éve bejegyzett mezőgazdasági üzemközpontot kell igazolnia, mivel a mezőgazdasági üzemközpontok nyilvántartása csak 2014. február 24-től létezik. Mindez egyenlőtlen helyzetet teremt a gazdálkodók között. 
[7]	Az alperes a kereset elutasítását kérte, és felperes perköltségben marasztalását. Vitatta, hogy lenne az Fftv.-nek vagy a mező- és erdőgazdasági földek forgalmáról szóló 2013. évi CXXII. törvénnyel összefüggő egyes rendelkezésekről és átmeneti szabályokról szóló 2013. évi CCXII. törvénynek (a továbbiakban: Fétv.) olyan rendelkezése, amely előírná, hogy a mezőgazdasági üzemközpontra vonatkozó adatokat a hatóságnak hivatalból kell beszereznie, továbbá utalt arra, hogy a mezőgazdasági üzemközpontok nyilvántartását a 38/2014. (II.24.) Korm. rendelet hozta létre, és az 2014. február 24. napjától működik, azaz tehát innentől számított három évig nincs olyan ingatlan, amely a mezőgazdasági üzemközpontnak minősülne, az Fftv. 18. § (1) bekezdés b) pont bc) alpontja szerinti elővásárlási jog tehát ez idáig nem érvényesíthető.
Az elsőfokú ítélet
[8]	Az elsőfokú bíróság a keresetet elutasította.
[9]	Mindenekelőtt hivatkozott arra, hogy a Ket. 26. § (5a) bekezdésére történő felperesi  hivatkozás téves, mert ez a szabály a közigazgatási eljárásban igénybe vehető belföldi jogsegély módjára vonatkozik. Ugyanakkor az érdemi lényegét tekintve a hivatkozás mégis helyes, mert a Fétv. 32. § (3) bekezdése a hatósági jóváhagyáshoz kötött tulajdonjog megszerzésére vonatkozó eljárási szabályok között azt rögzíti, ha a szerző fél nem igazolja az ügy elbírálásához szükséges nyilvános, vagy valamely hatóság, bíróság vagy a Magyar Országos Közjegyzői Kamara jogszabállyal rendszeresített nyilvántartásában szereplő adatokat, a mezőgazdasági igazgatási szerv az adatokat hivatalból szerzi be. 
[10]	A Fétv. 29. § (1) bekezdés i) pontja és a Fétv. 32. § (4) bekezdése figyelembevétele mellett e rendelkezésekből és az Fftv. 21. § (5) bekezdéséből az következik, hogy az elővásárlásra jogosultnak az elfogadó nyilatkozattal együtt az elővásárlási joga feltételeit okirattal bizonyítania kell, de ha az elővásárlási jog feltételét olyan adat igazolja, amely nyilvános, vagy más hatóság, bíróság nyilvántartásában szerepel, azokat igazolás hiányában a hatóságnak hivatalból be kell szereznie. Az alperes tehát eljárási hibát vétett, amikor az Fétv. 32. § (3)-(4) bekezdése rendelkezéseit figyelmen kívül hagyta, és egyúttal a Ket. 50. § (1) bekezdését is megsértette, a tényállást teljes körűen nem tisztázta. A bíróság azonban erre tekintettel mellőzte az alperesi határozat hatályon kívül helyezését, ugyanis a felperes a perben csatolta a mezőgazdasági üzemközpontját nyilvántartásba vevő határozatot, ebből megállapítható volt, hogy a felperesnek valóban a perbeli ingatlan fekvése szerinti településen van mezőgazdasági üzemközpontja, de nem az elfogadó nyilatkozat megtételét megelőző három éve, hanem csak 2014. november 17. napjától. 
[11]	Az Fftv. 5. § 21. pontja értelmében ténylegesen csak olyan ingatlan tekinthető mezőgazdasági üzemközpontnak, amely ekként nyilvántartásba vételt nyert. Ugyanakkor a mezőgazdasági üzemközpontok nyilvántartásba vételének feltételeit a jogalkotó csak 2014. február 24-től teremtette meg. A bíróság szerint az, hogy a mezőgazdasági üzemközpont létét három évre visszamenőleg az erre szolgáló nyilvántartás hiányában lehetetlen igazolni, nem eshet a felperes terhére. 
[12]	Rámutatott a bíróság, hogy az Fftv. 18. § (1) bekezdés b) pont bc) alpontja összhangot mutat a törvény céljával, a közepes méretű agrárüzemek elterjedésének, a kisgazdaságok stabilitásának elősegítésével. A föld tulajdonjoga megszerzésében kedvezőbb helyzetbe kívánta hozni azt a földet használó földművest, aki hosszabb ideje a föld fekvése szerinti településen mezőgazdasági üzemközpontot működtet. Az elővásárlási jog feltételei között a három éves időtartam előírása tehát a jogszabály céljával egyező. Ugyanakkor a jogalkotó azzal, hogy a mezőgazdasági üzemközpont fogalmi elemévé tette a nyilvántartásba vételt, a nyilvántartás viszont három évre visszamenőleg nem működik, az elővásárlási jog feltételévé nem igazolható körülményt tett. A bíróság szerint ez a jogbiztonságot sértheti, felvetve az Fftv. 5. § 24. pontja utolsó „a mezőgazdasági igazgatási szervnél bejelentett helyéül szolgál" kitétele Alaptörvény-ellenességét. Azonban a bíróság az Alkotmánybíróság eljárásának kezdeményezését mellőzte, ugyanis a felperes elfogadó nyilatkozatához a mezőgazdasági üzemközpontja három éves létére semmilyen egyéb okirati bizonyítékot sem csatolt. Így az érintett törvényi rendelkezés esetleges Alaptörvény-ellenességének megállapítása, a kitétel alkalmazásának kizárása esetén sem lenne a felperes javára megváltoztatható az alperesi határozat. 
A fellebbezés

[13]	Az elsőfokú ítélettel szemben a felperes fellebbezést terjesztett elő, melyben kérte az ítélet megváltoztatását, az alperes határozatának hatályon kívül helyezését, az alperes új eljárásra kötelezését. Indítványozta, hogy a másodfokú bíróság az eljárás felfüggesztése mellett kezdeményezze az Fftv. 5. § 21. pontja Alaptörvény-ellenességének megállapítását. Kifejtette továbbá, hogy a felperes fellebbezésében megalapozatlannak tartja az elsőfokú bíróság megállapítását, mely szerint az elfogadó nyilatkozatához nem csatolt az elővásárlási jog feltételeit igazoló okiratot, ugyanis az elfogadó nyilatkozat 2. oldalára felperes rávezette, hogy annak mellékletét képezi a földhasználati lap. Ennek alapján pedig még a három éves lehetetlen üzemközponti igazolás csatolásának hiányában is igazoltnak kellett volna tekinteni a közel tíz éves földhasználati igazolását. Mivel felperesnek kizárólag (...)ben vannak földjei, így az üzemközpontja is nyilvánvalóan itt volt található. 
[14]	Az alperes ellenkérelme az elsőfokú bíróság ítéletének helybenhagyására, és az alkotmánybírósági normakontroll mellőzésére irányult. 

A másodfokú ítélet

[15]	A másodfokú bíróság az elsőfokú bíróság ítéletét helybenhagyta. Rögzítette, hogy az arra irányuló fellebbezés hiányában a felülbírálatnak nem volt tárgya az elsőfokú ítéletnek a hatósági nyilvántartásban szereplő adatok alperes általi hivatalbóli beszerzésére és értékelésére vonatkozó álláspontja. A mezőgazdasági üzemközpont fogalmával és igazolásával összefüggésben, azaz az alperes határozata jogszerűségével kapcsolatban viszont a másodfokú bíróság is osztotta az elsőfokú bíróság álláspontját. 
[16]	Idézte az Fftv. 5. § 21. pontját és kifejtette, hogy a felperes által hivatkozott földhasználati lap, amely az elfogadó nyilatkozat mellékleteként szolgált, rét művelési ágú ingatlanok használatát igazolja, amelyek egyike sem tartalmaz a mező- és erdőgazdasági tevékenység és a kiegészítő tevékenység célját szolgáló gazdasági, lakó, illetve irodaépülettel való beépítésre utaló adatot. A fogalommeghatározás alapján az elővásárlási jog fennállásához nem helyben lakó földműves esetén a mezőgazdasági üzemközpont fogalma a gazdálkodás célját szolgáló épület meglétét követeli meg. A perben becsatolt igazolás és a 8. számú előkészítő iratban írt felperesi nyilatkozat szerint a (...) belterületi (...) hrsz.-ú ingatlanra, amely megfelel a mezőgazdasági üzemközpont fogalmának, a felperes csak 2014. október 20-tól rendelkezik használati jogosultsággal. Így az elfogadó nyilatkozat megtételekor még nem állt három éve a használatában. Jogszerűen állapította meg tehát az alperes a határozatában, hogy a felperes nem igazolta, hogy a mezőgazdasági üzemközpontja legalább három éve (...)ben van, és  megjegyezte ehhez még a másodfokú bíróság, hogy e feltétel megléte a hatósági nyilvántartásba való alperesi betekintéssel sem állapítható meg.
[17]	A másodfokú bíróság az elsőfokú bírósághoz hasonlóan nem tartotta indokoltnak az Alkotmánybíróság megkeresését, mert nem lenne a perben a felperes számára kedvező ítélet hozható, ugyanis a bejelentési feltétel figyelmen kívül hagyása esetén sem állna a felperes használatában legalább három éve a mezőgazdasági üzemközpont fogalmi feltételeinek megfelelő ingatlan. 
A felülvizsgálati kérelem és ellenkérelem
[18]	A jogerős ítélettel szemben a felperes felülvizsgálati kérelmet terjesztett elő. Elsődlegesen kérte a másodfokú ítélet megváltoztatását, a kereseti kérelemnek helyt adó döntés meghozatalát, azt, hogy az alperesi határozat kerüljön megsemmisítésre és megállapításra, hogy az adásvételi szerződés a (...)  hrsz.-ú ingatlan 1800/43274-ed tulajdoni illetőségére a felperessel jött létre.
[19]	Másodlagosan kérte a másodfokú döntés hatályon kívül helyezését és az elsőfokú bíróság új eljárás lefolytatására, új határozat hozatalára utasítását. Kérte, hogy az Fftv. 18. § (1) bekezdés b) pont bc) alpontjában szabályozott elővásárlási jog lehetetlensége miatt kezdeményezze a Kúria az Alkotmánybíróság megkeresését. Kifogásolta, hogy az eljárt bíróságok nem kezdeményezték a normakontroll eljárást, továbbá utalt arra, hogy adódik a kérdés, miszerint 2017. február 24-ig, azaz a három év beálltáig miként volt igazolható az elővásárlási jogosultsághoz az üzemközpont megléte. Felperes álláspontja szerint erre 2014 előtt kizárólag a földhasználati lapot használták a felek, és ez vitán felül igazolta, hogy mely területen gazdálkodott a földműves. Mivel a felperesnek csak (...)ben van földhasználata, így az üzemközpont is (...)ben vélelmezhető.
[20]	Szerinte bármely olyan körülmény, amely valószínűsíti az üzemközponti jelleget, alkalmas arra, hogy ennek igazolására szolgáljon. Felperes esetében ilyen volt a földhasználati lap, az őstermelői igazolvány adatai, valamint a HM nyilvántartásában a (...) laktanya területén a (...) hrsz. alatt szerepelnie kell a gázkamra épületnek, amely a területen áll, továbbá a legénységi épületnek, amelyek együttesen alkalmasak arra, hogy üzemközponti funkciót lássanak el. Ezeket már a magyar hatóságoknak fel kellett volna tüntetniük az ingatlan-nyilvántartásban, amely azonban elmaradt. Így csak megkeresés alapján tudhatta volna meg a Kormányhivatal, hogy az adott területen található-e ingatlan és azt ki használja. Ezek az adatok ugyanis már a kezelést átvevő NFA-nál kell, hogy meglegyenek. Viszont az alperes ezen megkereséseket elmulasztotta.
[21]	Az eljárás során becsatolt nyilvántartásba vételi kérelem 2014. április 30-án kelt, amely iktatásra került a (...) Járási Földhivatalban, tehát az elbíráláskor közvetlenül a hatóság rendelkezésére állt az az iratokban megjelölt adat, hogy a felperes 2006. január 1-től üzemközpontként használja a (...) hrsz.-ú ingatlant. A felperes esetében az üzemközponti jelleg igazolható volt az elővásárlási jog gyakorlásának időpontját megelőző három évre, így az elővásárlási jogot elutasító döntés megalapozatlan. Ezt támasztja alá az Fftv. 19. § (2) bekezdése, amely szerint a 18. § (1) bekezdés b) pontja alapján földet használó földműves alatt azt a földművest kell érteni, aki legalább három éve használja a földet. 
[22]	Az alperes felülvizsgálati ellenkérelmében a jogerős ítélet hatályában fenntartását kérte.
A Kúria döntése és jogi indokai
[23]	A felülvizsgálati kérelem nem alapos. 
[24]	A Polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvény (a továbbiakban: Pp.) 275. § (1)-(2) bekezdése értelmében a felülvizsgálati eljárásban bizonyítás felvételének helye nincs. A Kúria a felülvizsgálati kérelem elbírálása során, a felülvizsgálati kérelem keretei között, a rendelkezésre álló iratok alapján dönt. A felülvizsgálat tárgya a jogerős ítélet jogszerűségének megítélése. 
[25]	A Kúria megállapította, hogy a másodfokú jogerős ítélet a felülvizsgálati kérelemben foglalt okokból nem jogszabálysértő. 
[26]	A Kúria mindenekelőtt rögzíti, a felperes az elővásárlási jogát az Fftv. 18. § (1) bekezdés b) pont bc) alpontjára hivatkozással kívánta gyakorolni. E joghely szerint - a benne meghatározott sorrendben - a föld eladása esetén elővásárlási jog illeti meg a földet használó olyan földművest, akinek a lakóhelye vagy a mezőgazdasági üzemközpontja legalább három éve azon a településen van, amelynek közigazgatási határa az adás-vétel tárgyát képező föld fekvése szerinti település közigazgatási határától közúton vagy közforgalom elől el nem zárt magánúton legfeljebb 20 km távolságra van. 
[27]	Az üzemközpont fogalmát az Fftv. 5. § 21. pontja adja meg akként, hogy az a földműves vagy mezőgazdasági termelőszervezet tulajdonában, illetve használatában álló, a mező- és erdőgazdasági tevékenység vagy a mező- és erdőgazdasági tevékenység és a kiegészítő tevékenység célját szolgáló gazdasági, lakó, illetve irodaépülettel beépített ingatlan vagy a tanya, amely a gazdálkodás végzésének, vagy megszervezésének a mezőgazdasági igazgatási szervnél bejelentett helyéül szolgál. 
[28]	Kétségtelen tény, hogy e fogalomnak megfelelő ingatlannal „regisztráltan is igazoltan" a felperes csak 2014. november 17. napjától rendelkezik. Azt pedig a felperes maga adta elő az elsőfokú bírósági eljárásban 8. sorszámon becsatolt előkészítő iratában, hogy a törvényi feltételnek megfelelő ingatlan a (...) belterület (...) hrsz.-ú ingatlan, amelyre csak 2014. október 20-tól rendelkezik használati jogosultsággal. Ugyancsak ezen előkészítő iratban utalt arra a felperes, hogy a 2014. április 25-én a hatósághoz benyújtott kérelemben a (...) külterület (...) hrsz.-ú, majd a (...) külterület (...) hrsz.-ú ingatlant jelölte meg  üzemközpontjának, azonban a bejelentett ingatlan nem képezte saját tulajdonát, arra vonatkozóan használati joggal rendelkezett, a alperes neve (...) Járási Hivatal Járási Földhivatala pedig az üzemközpont nyilvántartásba vételét elutasította, mivel az ingatlanon épület nem található, az üzemközpontként nem vehető figyelembe. A felperes noha állítása szerint ezzel a döntéssel nem értett egyet, azonban azt jogorvoslattal nem támadta meg. 
[29]	Ugyanezen iratban előadta még azt is, hogy szülei használnak olyan nem saját tulajdonú ingatlant, ami alkalmas mezőgazdasági üzemközpontként való nyilvántartásba vételre, de azzal az ingatlannal kapcsolatban huzamosabb ideje bérleti jogviszony határozatlan idejűvé válásának megállapítása iránt bírósági eljárás van folyamatban, így nem tudta üzemközpontként bejelenteni. Arra is hivatkozott, (konkrétum nélkül), hogy olyan terület is van a használatában, amelyen található az üzemközponttá nyilvánításhoz szükséges épület, azonban ez nem került az ingatlan-nyilvántartásban feltüntetésre. Hosszú ideig úgy gazdálkodtak (...) környékén, hogy nem rendelkeztek olyan ingatlannal, ami mezőgazdasági üzemközpontnak minősülne, de nem is volt ilyenre szükség a gazdálkodáshoz. 
[30]	A Kúria kiemeli tehát, hogy a (...) belterület (...) hrsz.-ú ingatlant jelölte meg felperes üzemközpontként, (azt a hatóság el is fogadta), de erre vonatkozóan csak 2014. október 20-tól rendelkezett használati jogosultsággal. A felperes nem tudott olyan további ingatlant megnevezni, amely megfelelt volna a mezőgazdasági üzemközpont fogalmának.
[31]	A Kúria a periratokra tekintettel rögzíti, hogy alappal állapította meg az elsőfokú bíróság, hogy a felperes egyéb módon sem igazolta, hogy az elfogadó nyilatkozat megtételét megelőző három évben a mezőgazdasági üzemközpontja a föld fekvése szerinti településen vagy környékén volt. Az első- és másodfokú bíróságok ugyan észlelték, hogy alkotmányos aggályt vethet fel a három éves regisztráció előírása, hiszen ezt a jogszabály hatálybalépésétől számított három évig nem lehetett teljesíteni, de a felperes számára ennek a követelménynek a jogszabályból történő elhagyása sem eredményezhetett volna kedvezőbb döntést. Az alkotmánybírósági indítvány mellőzése a felperes jogait jelen ügyben nem érinthette, az nem volt tehát kifogásolható, és a kifejtettek okán azt a Kúria sem tartotta indokoltnak. 
[32]	Helyesen mutatott rá a másodfokú bíróság, hogy a felperes a fellebbezésében nem kifogásolta, hogy a mezőgazdasági igazgatási szerv miért nem élt további megkereséssel, az elsőfokú bíróság által említett eljárási jogszabálysértést már ismét nem hozta fel, a másodfokú bíróságnak ezért azt nem kellett értékelnie. Ugyancsak alappal mutatott rá e körben a másodfokú bíróság, hogy egyébiránt a hatósági nyilvántartásba való betekintés sem vezethetett volna eltérő eredményre a tényállásban megállapítottakhoz képest. 
[33]	A Kúria a jogerős másodfokú bírósági ítéletet vizsgálta felül, a felülvizsgálati kérelem keretei között. A felperes a felülvizsgálati kérelemben ugyan felvetette a megkereséssel összefüggésben az eljárási jogszabálysértés kérdését, de miután ez már a másodfokú eljárásnak sem volt tárgya, a másodfokú ítélet jogi indokolást e körben nem tartalmazott, azt a Kúria sem vizsgálhatta. 
[34]	Utal a Kúria arra is, hogy a felperes a felülvizsgálati kérelemben olyan új körülményekre is hivatkozott, melyeket a megelőző eljárások során még nem vetett fel. Ilyenek voltak a (...) laktanya területén lévő katonai létesítmények, melyek - felperes állítása szerint - olyan épületek, amelyek megfelelnek az üzemközpont fogalmának. Konkrétan a (...) hrsz.-on szereplő ingatlan 2006. óta üzemközpontként áll rendelkezésre. 
[35]	A Kúria rögzíti, hogy a felülvizsgálati eljárásban új tény, körülmény nem hivatkozható. A katonai objektumok létét, üzemközpontként való használatát a felperes nóvumként hozta fel, azt a Kúriának a rendkívüli jogorvoslat keretében nem volt módja vizsgálni. Arra azonban szükséges visszautalni, hogy e hrsz.-ú ingatlant - éppen a felperes 8. számú beadványában írtak szerint - a kormányhivatal azért nem jegyezte be az üzemközpontok nyilvántartásába, mert nincs rajta épület. Az pedig végképp nem lehet e per tárgya, hogy amennyiben a természetben ténylegesen mégis áll rajta valamilyen épület, azt kinek a kötelessége lett volna az ingatlan-nyilvántartásban feltüntetni. 
[36]	Fentiekben kifejtettekre tekintettel tehát mind az első-, mind a másodfokú bíróság jogszerűen állapította meg, hogy érdemben nem volt jogszabálysértő az alperes határozata, ezért a Kúria a jogerős másodfokú ítéletet a Pp. 275. § (3) bekezdése alapján hatályában fenntartotta.
A döntés elvi tartalma
[37]	Amennyiben az elfogadó nyilatkozatot tevő személy az elővásárlási jogát a föld fekvése szerinti településen található üzemközpontja tényére hivatkozással kívánja gyakorolni, akkor az üzemközpont fogalmának megfelelő ingatlana létét igazolnia kell.
[38]	A normakontroll eljárás kezdeményezésének mellőzése nem kifogásolható, ha abból még eredményessége estén sem következhetne (egyéb feltételek hiánya okán) a félre kedvezőbb döntés.
Záró rész
[39]	A Kúria a felülvizsgálati kérelmet a Pp. 274. § (1) bekezdésének megfelelően tárgyaláson kívül bírálta el.
[40]	A feljegyzett felülvizsgálati eljárási illetéket az illetékekről szóló 1990. évi XCIII. törvény 50. § (1) bekezdése és a költségmentesség alkalmazásáról szóló 6/1986. (VI.26.) IM rendelet 13. § (2) bekezdésére figyelemmel a felperes viseli.
[41]	Az alperest a felülvizsgálati eljárásban nem jogtanácsos képviselte, részére perköltség nem merült fel.
[42]	Az ítélet elleni felülvizsgálatot a Pp. 271. § (1) bekezdés e) pontja zárja ki.

Budapest, 2019. január 15. 

Dr. Kovács András s.k. a tanács elnöke, Dr. Mudráné dr. Láng Erzsébet s.k. előadó bíró, 
Dr. Fekete Ildikó s.k. bíró