A Kúria
mint felülvizsgálati bíróság
ítélete
Az ügy száma: Kfv.VI.37.810/2018/12.

A tanács tagjai: Dr. Sperka Kálmán a tanács elnöke, Dr. Vitál-Eigner Beáta előadó bíró, Dr. Sugár Tamás bíró	

A felperes: felperes neve 

A felperes képviselője: ... Ügyvédi Iroda 

Az alperes: alperes neve 

Az alperes képviselője: Dr. ... ügyvéd 

A per tárgya: termékpálya-felügyeleti bírság ügyében hozott közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálata

A felülvizsgálati kérelmet benyújtó fél: a felperes

A felülvizsgálati kérelem száma: 17.

Az elsőfokú bíróság neve, határozatának kelte és száma: Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 2018. március 20-án kelt 24.K.30.347/2017/14. számú ítélete

Rendelkező rész

A Kúria a Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 24.K.30.347/2017/14. számú ítéletét hatályában fenntartja.
Kötelezi a felperest, hogy 15 napon belül fizessen meg az alperesnek 100.000.- (százezer) forint felülvizsgálati eljárási költséget.
Kötelezi a felperest, hogy fizessen meg az államnak felhívásra 70.000.- (hetvenezer) forint felülvizsgálati eljárási illetéket.
Az ítélet ellen felülvizsgálatnak nincs helye.
Indokolás
A felülvizsgálat alapjául szolgáló tényállás
[1]	Az alperes a 03.3/25-3/2013. számú végzésével a felperes ellen indított hatósági eljárást megszüntette, egyben kötelezte a felperest, hogy a 2013. február 10. napján kelt kötelezettségvállalásában foglaltaknak megfelelően magatartását hozza összhangba a mezőgazdasági és élelmiszeripari termékek vonatkozásában a beszállítókkal szemben alkalmazott tisztességtelen forgalmazói magatartás tilalmáról szóló 2009. évi XCV. törvény (a továbbiakban: Tfmtv.) 3. § (2) bekezdés f) pontjában foglaltakkal. 
[2]	Az alperes a 2016. október 27. napján kelt 03.04/739-10/2016. számú határozatával a felperest 26.000.000.- forint termékpálya-felügyeleti bírság megfizetésére kötelezte. Indokolásában a felperes adatszolgáltatása alapján megállapította, hogy a felperesnek a Pick Rákóczi szalámi 400g megnevezésű termék tekintetében elszámolási kötelezettsége keletkezett a terméket beszállító ... Zrt. (a továbbiakban: Zrt.) felé. A felperesnél az akció 2013. november 7-től november 13-ig tartott. A Zrt. 2013. október 21-én kezdte meg a termék engedményes áron való beszállítását és az akciós értékesítési időszak lezárása után 1 nappal, 2013. november 14-én még mindig akciós értékesítési áron szállított a felperes számára. A Zrt. akciós átadási áron 22.825 db terméket szállított, a felperes ugyanakkor 14.603 db terméket adott el akciósan. A felperes a 8.222 db akciós áron leszállított termék akcióra kapott engedményével nem számolt el a Zrt.-vel, ezzel a kötelezettségvállalása teljesítésére kötelező végzéseben foglaltaknak nem tett eleget. 
	A kereseti kérelem
[3]	A felperes anyagi- és eljárás jogi jogszabálysértésekre hivatkozással keresetet terjesztett elő a jogerős határozat hatályon kívül helyezése iránt.

Az elsőfokú ítélet

[4]	Az elsőfokú bíróság jogerős ítéletével a keresetet elutasította. 
[5]	Indokolása szerint a Tfmtv. 3. § (2a) bekezdése a kereskedő és a beszállító viszonyát szabályozza, vagyis a felperesnek az akció végét követő 30 napon belül attól függetlenül el kellett volna számolnia a Zrt.-vel az árengedményről és az akcióval érintett termék mennyiségéről, hogy az akció veszteséges vagy nyereséges volt-e.
[6]	Megítélése szerint az utolsó napon rendelt termék tekintetében a szállítólevél önmagában is alkalmas volt arra, hogy az alperes arra alapozva jogszabálysértést állapítson meg a felperes terhére. A felek közötti ármegállapodás szerint ugyanis a megrendelt, illetve lehívott mennyiséget a Zrt. a megrendelés kézhezvételétől számított 24 órán belül köteles leszállítani, így az utolsó napon megrendelt mennyiséggel való elszámolás hiánya a kötelezettségvállalás megsértését eredményezte.
[7]	A Zrt. 2014. január 24-én tett nyilatkozatával kapcsolatban arra a következtetésre jutott, hogy az nem a perrel érintett, hanem a 2013. december 31-ig tartó akcióra vonatkozott. 
[8]	Hangsúlyozta, hogy a felperes a Zrt. felé történt elszámolást a polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvény (a továbbiakban: Pp.) 164. § (1) bekezdésében meghatározott bizonyítási kötelezettség ellenére sem tudta igazolni, a bizonyítatlanság terhét ezért neki kell viselnie.
[9]	Rámutatott arra, hogy a szóbeli elszámolás egyébként sem felel meg a jogszabályi előírásoknak, mert az elszámolásnak egyértelműnek és ellenőrizhetőnek kell lennie. Több akciós termék esetében a szóbeli elszámolás nem is lehetséges. Utólagos ellenőrizhetőség hiányában az nem is hitelt érdemlő.
[10]	Megjegyezte, hogy az elszámolás a felperes szerződéses kötelezettsége, annak elmaradása nem a Zrt.-nek felróható hibájára vezethető vissza. Egyébként sincs olyan jogszabályi rendelkezés, amely alapján az esetleges kimentési okot, avagy a felróhatóság hiányát vizsgálni kellett volna.
[11]	Az eljárt bíróság szerint az alperes döntése a bírságkiszabás körében is jogszerű volt.
A felülvizsgálati kérelem és ellenkérelem
[12]	A felperes felülvizsgálati kérelmében a jogerős ítélet hatályon kívül helyezését és elsődlegesen a keresetnek megfelelő határozat meghozatalát, másodlagosan az elsőfokú bíróság új eljárásra és új határozat hozatalára való utasítását kérte. Álláspontja szerint az ítélet a Pp. 206. § (1) bekezdésébe, valamint a Tfmtv. 3. § (2) bekezdés f) pontjába és (2a) bekezdésébe ütközik.
[13]	Érvelése szerint bizonyította, hogy az elszámolás legalább szóban megtörtént, ezt a Zrt. nyilatkozata is alátámasztja. Kifogásolta, hogy az alperes a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény (a továbbiakban: Ket.) 50. § (1) bekezdésében foglalt kötelezettsége ellenére nem tárta fel a Zrt. nyilatkozatai közötti ellentmondást, ugyanakkor nem indokolta meg, hogy miért csak a második nyilatkozatát vette figyelembe. Az eljárt bíróság sem tisztázta az ellentmondást, ezzel az ítélet sérti a Pp. 206. § (1) bekezdését, 221. §-át, valamint 339. §-át.
[14]	Ugyancsak vizsgálni kellett volna, hogy a Zrt. mely akciók elszámolása vonatkozásában állította ki nyilatkozatát, egyáltalán hány akció valósult meg, volt-e akció 2013. utolsó hetében.
[15]	Kifejtette, hogy a közte és a Zrt. között létrejött megállapodásból kizárólag annyi vonható le, hogy a Zrt. a megrendelést követően 24 órán belül köteles a terméket leszállítani. A kedvezményes ár megállapodás köztük 2013. november 13-ig volt hatályban, az a 2013. november 14. napján leszállított árura már nem volt érvényes. Az ármegállapodás időbeli hatályát követően köztük a normál áron való szállításra vonatkozó szerződéses kötelezettségek léptek életbe. Nem lehet a terhére róni azt, hogy a Zrt. ennek ellenére akciós árú termékre állított ki számlát, ettől még az részére elszámolási kötelezettséget nem keletkeztethetett. Ellenkező esetben a beszállítók egyoldalúan, az akciós kereteket be nem tartva hozhatnák a kereskedőket egyoldalúan olyan, akaratukon kívüli helyzetbe, amely számukra elszámolási kötelezettséget keletkeztetne. 
[16]	Álláspontja szerint jogsértés hiányában terhére szankció sem lett volna megállapítható.
[17]	Az alperes ellenkérelmében az elsőfokú ítélet hatályában fenntartását indítványozta.
A Kúria döntése és jogi indokai
[18]	A felülvizsgálati kérelem nem alapos.
[19]	A Pp. 275.§ (1) és (2) bekezdései értelmében a felülvizsgálati eljárásban bizonyítás felvételének nincs helye, a Kúria a felülvizsgálati kérelem elbírálása során, a felülvizsgálati kérelem keretei között, a rendelkezésre álló iratok alapján dönt. A jogerős ítélet csak a felülvizsgálati kérelem és a csatlakozó felülvizsgálati kérelem keretei között vizsgálható felül.
[20]	A Kúria szerint az elsőfokú bíróság a pontosan és törvényesen megállapított tényállásból helytálló következtetést vont le. Jogszabálysértést a rögzített tényállás iratellenessége, a bizonyítékok kirívóan okszerűtlen vagy a logika szabályaival ellentétes mérlegelése alapozhat meg, ilyen jogsértést azonban a felülvizsgálati bíróság nem tárt fel.
[21]	Az elsőfokú bíróság vizsgálta a közigazgatási eljárás teljes anyagát, a felek perbeli nyilatkozatait, beadványait, ennek során a bizonyítékokat a Pp. 206. § (1) bekezdésének megfelelően a maguk összességében értékelte, és helyesen állapította meg, hogy a kereset nem alapos. Az eljárt közigazgatási bíróság a felperes keresetét minden vonatkozásában elemezte és elbírálta, a Pp. 221. § (1) bekezdésének teljes mértékben megfelelő, kellően részletes indokát adta döntésének. A kifejtett jogi érveket a Kúria maradéktalanul osztja, azok megismétlése nélkül, a felülvizsgálati kérelemre figyelemmel az alábbiakat hangsúlyozza.
[22]	A Tfmtv. 3. § (1) bekezdése kimondja, hogy tilos a tisztességtelen forgalmazói magatartás.
[23]	A Tfmtv. 3. § (2) bekezdés f) pontja szerint tisztességtelen forgalmazói magatartásnak minősül a (2a) bekezdésben foglalt rendelkezés be nem tartása. A Tfmtv. 3. § (2a) bekezdése értelmében a kereskedő által a beszállító hozzájárulásával a végső fogyasztónak nyújtott árengedmény fogyasztó irányába történő nyújtásának végső időpontjától számított 30 napon belül a kereskedőnek a nyújtott árengedményről és az azzal érintett termékmennyiségről el kell számolnia a beszállító felé.
[24]	A Ket. 50. § (1) bekezdése szerint a hatóság köteles a döntéshozatalhoz szükséges tényállást tisztázni. Ha ehhez nem elegendőek a rendelkezésre álló adatok, bizonyítási eljárást folytat le. 
[25]	A megalapozott döntés feltétele a tényállás valósághű feltárása. A tényállás tisztázása során a hatóságnak az ügy szempontjából releváns tényeket, adatokat kell felderítenie, összegyűjtenie. A tényállást a döntéshozatalhoz szükséges mértékben kell megállapítania, ennek során az ügyfél javára szolgáló adatokat, körülményeket is köteles értékelni. Ez utóbbi nem jelenti azt, hogy a hatóság az ügyfél érdekkörében felmerülő bizonyítékokat is köteles lenne kifürkészni, előkeresni. Az ilyen bizonyítékok tekintetében a tényállás tisztázása körében a hatóság hiánypótlási, nyilatkozattételi felhívással segíti az ügyfelet, az ezek elmulasztásából fakadó következményeket azonban az ügyfélnek kell viselnie. A hatóság a rendelkezésre álló adatok alapján hozza meg a döntést, ennek megalapozatlanságára az ügyfél nem hivatkozhat akkor, ha ügyféli jogával nem élt, releváns bizonyítékot nem hozott fel, bizonyítási indítványt nem terjesztett elő.
[26]	Az alperes a felperes által szolgáltatott adatokból vonta le azt a következtetést, hogy a felperesnek elszámolási kötelezettsége keletkezett a Zrt. felé. Hiteles dokumentum hiányában állapította meg, hogy 8222 db akciós áron leszállított termék vonatkozásában a felperes az engedménnyel nem számolt el. A felperes tudatában volt a vele szemben lefolytatott utólagos hatóság ellenőrzés tárgyáról, és noha arra az alperes lehetőséget biztosított, iratbetekintési jogával nem élt, nyilatkozatot nem tett, bizonyítékot nem szolgáltatott, bizonyítási indítványt nem terjesztett elő.
[27]	A Pp. 164. § (1) bekezdése szerint a per eldöntéséhez szükséges tényeket általában annak a félnek kell bizonyítania, akinek érdekében áll, hogy azokat a bíróság valónak fogadja el.
[28]	A közigazgatási hatósági eljárásban - a fentiek szerint - az alperest terhelte a tényállás tisztázási és bizonyítási kötelezettség. A közigazgatási perben azonban a felperesnek kell bizonyítania, hogy a támadott határozat jogszabálysértő. E kötelezettségének azonban még a felülvizsgálati eljárásban sem tett eleget. 
[29]	A felperes sem a közigazgatási eljárásban, sem a per során nem igazolta, hogy az elszámolás a Zrt.-vel megtörtént. Sem az alperesnek, sem a bíróságnak nem volt feladata a felperes teljes tevékenységének ellenőrzése, elszámolásának vizsgálata, így nem kellett felkutatnia, hogy hány, illetve milyen akciót valósított meg a felperes 2013 utolsó hetében. Az alperes és az elsőfokú bíróság is arra figyelemmel értelmezte a Zrt. 2014. január 24-én tett nyilatkozatát, hogy a felperesnél az akciók 1 hetes időtartamra vonatkoztak. Amennyiben a felperes szerint ennek ellenére a Zrt. nyilatkozata nem csak a 2013. évi utolsó heti akcióra, hanem az egész évre vonatkozott, akkor arra nézve neki kellett volna alappal cáfoló bizonyítékot előtárnia. E körben nem mellőzhető a Zrt. 2016. június 2. napján kelt levelében foglalt azon előadás sem, miszerint az alperesi megkeresésben szereplő akcióra vonatkozóan a felperestől nem érkezett utólagos akciós elszámolás. A felperes mindezt válasz nélkül hagyta, pusztán az általa előadottak, a kérdések felsorakoztatása, az általános megfogalmazás nem igazolja a határozat, illetve az elsőfokú ítélet jogszabálysértő voltát, az elszámolás megtörténtét.
[30]	A felperes a bizonyítási kötelezettségének nem tett eleget, az alperesi határozatban foglalt megállapításokkal szemben a per során bizonyítékkal nem állt elő, bizonyítási indítványt nem tett. A bizonyítatlanság következményeit neki kell viselnie.
[31]	A fentiekre figyelemmel a Kúria a Pp. 275. § (3) bekezdését alkalmazva a jogerős ítéletet hatályában fenntartotta, mert az nem sérti a felülvizsgálati kérelemben megjelölt jogszabályi rendelkezéseket.

	A döntés elvi tartalma

[32]	A közigazgatási hatóságnak a tényállást a döntéshozatalhoz szükséges mértékben kell feltárnia, ennek körében nem köteles az esetlegesen, kizárólag az ügyfélnél fellelhető, az ő érdekkörében keletkező bizonyítékokat kikutatni.
[33]	Az iratbetekintés, nyilatkozattétel, bizonyítás, bizonyítási indítvány tételének elmulasztásából fakadó következményeket a félnek kell viselnie.
[34]	A közigazgatási perben a felperesnek kell bizonyítania, hogy az alperes határozata jogszabálysértő.
Záró rész
[35]	A Kúria a felülvizsgálati kérelmet a Pp. 274. § (2) bekezdése szerint tárgyaláson bírálta el.
[36]	A pervesztes felperes a Pp. 270. § (1) bekezdése folytán alkalmazandó Pp. 78. § (1) bekezdésének megfelelően köteles az alperes felülvizsgálati eljárási költségét megfizetni.
[37]	Az illetékekről szóló 1990. évi XCIII. törvény 50. § (1) bekezdésében meghatározott mértékű felülvizsgálati eljárási illetéket a felperesnek a bírósági eljárásban alkalmazandó költségmentességről szóló 6/1986. (VI.26.) IM rendelet 13. § (2) bekezdése szerint kell megfizetnie. 
[38]	Az ítélet elleni felülvizsgálatot a Pp. 271. § (1) bekezdés e) pontja zárja ki.
Budapest, 2019. december 4.
Dr. Sperka Kálmán s.k. a tanács elnöke, Dr. Vitál-Eigner Beáta s.k. előadó bíró; Dr. Sugár Tamás s.k. bíró
A kiadmány hiteléül:
tisztviselő