A Kúria
mint felülvizsgálati bíróság
ítélete
Az ügy száma: Kfv.VI.37.798/2017/8.

A tanács tagjai: Dr. Sperka Kálmán a tanács elnöke, Dr. Sugár Tamás előadó bíró, Dr. Gyurán Ildikó bíró
	
A felperes: Dr. felperes neve- személyesen eljáró (fél címe 5)
	
Az alperes: alperes neve

Az alperes képviselője: Dr. ... jogtanácsos

Az alperesi beavatkozók: Dr. Alperesi beavatkozó 1I. rendű
		Alperesi beavatkozó 2II. rendű 

Az alperesi beavatkozók képviselője: Dr. ... Ügyvédi Iroda
	
A per tárgya: építési ügyben hozott közigazgatási határozat felülvizsgálata

A felülvizsgálati kérelmet benyújtó fél: a felperes

A felülvizsgálati kérelem száma: 30.

Az elsőfokú bíróság neve, határozatának kelte és száma: Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 2015. április 22-én kelt kiegészített 14.K.33.862/2014/28. számú ítélete
Rendelkező rész 
A Kúria a Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság kiegészített 14.K.33.862/2014/28. számú ítéletét és az alperesi jogelőd P-51-3541/2008. számú határozatát a fennmaradási és továbbépítési engedélyt elbíráló részében - az elsőfokú határozatra kiterjedően - hatályon kívül helyezi és az elsőfokú hatóságot új eljárásra kötelezi.
Kötelezi az alperest és az I.-II. rendű alperesi beavatkozókat, hogy 15 napon belül egyetemlegesen fizessenek meg a felperesnek 196.838.- (százkilencvenhatezer-nyolcszázharmincnyolc) elsőfokú eljárási részperköltséget. 
Az ezt meghaladóan felmerült további elsőfokú részperköltséget és felülvizsgálati eljárási költséget a felek és az alperesi beavatkozók maguk viselik.
A feljegyzett kereseti és felülvizsgálati eljárási illetéket az állam viseli.
Az ítélet ellen felülvizsgálatnak nincs helye.
Indokolás
A felülvizsgálat alapjául szolgáló tényállás
[1]	Az I. rendű és II. rendű alperesi beavatkozó (a továbbiakban: beavatkozók) kérelmére a Budapest Főváros II. kerület Önkormányzatának Polgármesteri Hivatala (a továbbiakban: elsőfokú hatóság I.) a 2003. október 30-án hozott határozatában a Budapest ... szám alatti ingatlanon lévő lakóépület bontására bontási engedélyt, míg pince + földszint + emelet egylakásos lakóépületre, kerítés építésére, tereprendezésre és támfalak építésére építési engedélyt adott, mely a 2007. január 15-én kelt határozattal módosításra került.
[2]	Az elsőfokú hatóság I. 2007. január 30-án helyszíni szemlét tartott, ahol megállapítást nyert az engedély nélküli munkavégzés ténye. A hatóság a 2007. február 5-én hozott határozatában a kivitelezési munkálatokat leállította, valamint a megvalósított építményre fennmaradási és továbbépítési engedély iránti kérelem benyújtására kötelezte a beavatkozókat. Az ugyanaznap kelt másik határozatban a hatóság a módosított építési engedélyt megadó határozatát visszavonta és a kérelmet elutasította. A beavatkozók az elsőfokú hatóság I. felé 2007. február 13-án fennmaradási engedélyezési kérelmet terjesztettek elő azzal, hogy a módosított engedélyt kérték megváltoztatni fennmaradási engedélyre.
[3]	Az alperesi jogelőd (a továbbiakban: alperes) a többedik megismételt eljárást követően hozott 811563/2/2007. számú határozatában az elsőfokú határozatot ismételten megsemmisítette és új eljárás lefolytatását rendelte el. Végzésében a megismételt eljárásra a Budapest Főváros XII. kerület Hegyvidék Önkormányzata Jegyzőjét (a továbbiakban: elsőfokú hatóság II.) jelölte ki. Utóbbi elsőfokú hatóság a 2008. február 26-án hozott határozatával a beavatkozók részére a perbeli ingatlanon építési engedélytől eltérően kivitelezett családi ház elkészült szerkezetére fennmaradási, és ugyanezen építmény, valamint a támfal építmények, utcai kerítés létesítésére továbbépítési engedélyt adott, egyben a beavatkozókat építésügyi bírsággal sújtotta. Az indokolásban kiemelte, hogy eljárása során az Átmeneti Kerületi Városrendezési és Építési Szabályzatról szóló 52/1998. (XII.30.) önkormányzati rendelet (a továbbiakban: KVSZ1.) az alkalmazandó, mivel az építés idején a Budapest II. kerületi Városrendezési és Építési Szabályzatról szóló 2/2007. (I.18.) önkormányzati rendelet (a továbbiakban: KVSZ2.) még nem volt érvényben. Az épület átalakításával okozott érdeksérelem nem jelentős, az a szomszédok ingatlanainak használatát nem korlátozza, a bővítés közérdeket nem sért. 
[4]	A felperes és a beavatkozók fellebbezése folytán eljárt alperes a - helyesen - 2008. július 16-án kelt P-51-3541/2008. számú határozatában az elsőfokú határozat fennmaradási és továbbépítési engedélyt megadó rendelkezését helybenhagyta, az építésügyi bírsággal sújtó rendelkezését megsemmisítette és az elsőfokú hatóság II.-t új eljárás lefolytatására utasította. Álláspontja szerint az ügyben a KVSZ1. rendelkezései az irányadók. A beépítettség 0,3 ezrelékkel haladja meg a szabályos mértéket, az építmény magassága és a szintterületi mutató alatta marad a kötött értéknek. A zöldfelület 1,47%-kal marad el a szabályos 75%-os mutatótól, mely különbség elenyésző. A minimális szabálytalanságokkal okozott érdeksérelem jelentéktelen, közérdeket nem sért. 
[5]	A felperes keresettel támadta az alperes határozatát, melyben kifejtette, hogy az engedély kérelem elbírálása során nem a KVSZ1., hanem a KVSZ2. az alkalmazandó. Vitatta a támadott határozat beépítettségre, szintterületi mutatóra, építmény-magasságra, valamint zöldfelületi mutatóra vonatkozó megállapításait.
[6]	Az elsőfokú bíróság eljárása során a felperes indítványára beszerezte Drotárcsik Edit igazságügyi szakértő szakvéleményét, majd végzésével az igazságügyi szakértőt az eljárásból kizárta. 
[7]	A közigazgatási és munkaügyi bíróság jogerős ítéletében az alperes támadott határozatát az elsőfokú határozatra is kiterjedően hatályon kívül helyezte és az elsőfokú hatóságot új eljárásra kötelezte. Az új eljárásra előírta, hogy az elsőfokú hatóságnak a 2008. január 30-án kelt építési és fennmaradási engedély iránti kérelmet kell elbírálnia a KVSZ2. figyelembevételével, beszerezve a szükséges szakhatósági állásfoglalásokat.
[8]	A jogerős ítélettel szemben a beavatkozók terjesztettek elő felülvizsgálati kérelmet. A Kúria a Kfv.III.37.128/2014/9. számú végzésével az ítéletet hatályon kívül helyezte és az elsőfokú bíróságot új eljárásra és új határozat hozatalára utasította. Az indokolásban rögzítette, hogy a per alapjául szolgáló hatósági eljárás 2007. február 13-án indult, így az akkor hatályos jogszabályokat kell alkalmazni, vagyis - többek között - nem a KVSZ2.-t, hanem a KVSZ1.-et. Az új eljárásra előírta, hogy az elsőfokú bíróságnak a felperes kereshetőségi jogával kapcsolatos állásfoglalását követően a KVSZ1.-nek megfelelés tekintetében bizonyítási eljárást kell lefolytatnia, és amennyiben szükséges, a feltételek fennállása esetén szakértőt kell kirendelnie.
	Az új eljárás eredményeként hozott elsőfokú ítélet
[9]	A közigazgatási és munkaügyi bíróság az új eljárás eredményeként hozott 14.K.33.862/2014/28. számú ítéletében az alperes határozatát az elsőfokú határozatra is kiterjedő hatállyal kizárólag a csapadékvíz elvezetés megoldására vonatkozó részében hatályon kívül helyezte és e körben az elsőfokú közigazgatási szervet új eljárás lefolytatására kötelezte. Ezt meghaladóan a keresetet elutasította. Kötelezte a felperest, hogy fizessen meg az alperesnek 20.000.- forint, míg az alperesi beavatkozóknak 70.000.- forint részperköltséget. Megállapította, hogy a kereseti illetéket az állam viseli.
[10]	Az ítélet indokolásában az elsőfokú bíróság felhívta az épített környezet alakításáról és védelméről szóló 1997. évi LXXVIII. törvény (a továbbiakban: Étv.) 31. § (1) bekezdés a) pontját, 48. § (1), (2), (11) bekezdéseit; az országos településrendezési és építési követelményekről szóló 253/1997. (XII.20.) Korm. rendelet (a továbbiakban: OTÉK) 1. számú melléklet 40., 74., 75., 76. és 77. pontját; a KVSZ1. 2. § (1) bekezdését, valamint a polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvény (a továbbiakban: Pp.) 339. § (1) bekezdését.
[11]	A bíróság rögzítette, hogy az új eljárás során szakértői véleményt szerzett be ... igazságügyi beruházási, beruházást lebonyolítási, építésgazdasági, építésszervezési és építéstechnológiai szakértőtől, melyet ítélkezése alapjául elfogadott. Megállapította, hogy a telek a megengedett 15%-os mutatóval szemben 18%-ban beépített. A 3%-os eltérést a nappali előtti 40 négyzetméteres terasz eredményezi. Ugyanakkor a felperes és beavatkozó ingatlan közötti távolság 20 méter, a felperes ingatlan beavatkozói ingatlan felüli részét részben 2 méter magas betonkerítés, illetve 10 méter magas fák határolják. A felperesi ingatlan rendeltetésszerű használata szempontjából a 3%-os túlépítésnek építésjogi szempontból nincs kihatása, vagyis ebben a felperesnek nincs kereshetőségi joga.
[12]	Az elsőfokú bíróság kifejtette, hogy a szintterületi mutató és az építménymagasság vonatkozásában nem sérültek a KVSZ1. előírásai. A legkisebb zöldfelületű mutató körében a bíróság kiemelte, hogy az a szakértői számítások szerint nem felel meg a jogszabályi előírásokban foglaltaknak, azonban a 124,2 négyzetméteres gépkocsi bejáró és járda a felperesi ingatlan rendeltetésszerű és biztonságos használata szempontból irreleváns, így ezt a zöldfelület számítása szempontból nem kell figyelembe venni.
[13]	A bíróság a szakvéleményre alapítottan kiemelte, hogy a beavatkozói ingatlanon a csapadékvíz elvezetése extrém időjárási viszonyok között nem megoldott, mert egyrészt nincs túltöltés elleni védelem, másrészt a csapadékvíz-tározóból a víz a felperesi ingatlanra átfolyhat.
[14]	A bíróság nem osztotta azt a felperesi érvelést, hogy az OTÉK 2007. február 13-án hatályos rendelkezéseit kell alkalmazni, mert az Étv. 48. § (11) bekezdése kimondja, hogy a megismételt eljárás során ugyan az eljárás megindításakor hatályos szabályokat kell irányadónak tekinteni, kivéve, ha a módosított jogszabályok az építtető számára kedvezőbbek. Másrészt a 2008. január 1-jén hatályos OTÉK 1. számú melléklet vonatkozó pontjai szó szerint megegyeznek a 2008. január 1-jét megelőzően hatályos rendelkezésekkel. A szakértő helyesen vette figyelembe a megismételt eljárás idején hatályos OTÉK 1. számú melléklet vonatkozó pontjait a beépítettségi % számítása vonatkozásában. A felperes által kifogásolt beépítettségi % túllépése - figyelembe véve a perbeli ingatlanok fekvését és egymáshoz való távolságát - nem a felperes számára jelentheti a lakókörnyezetének megterhelését, hanem a beavatkozói ingatlannal oldalról szomszédos ingatlan tulajdonosaira vonatkozóan, akik azonban jogorvoslati kérelmeket nem terjesztettek elő.
[15]	A megismételt eljárásra előírta a bíróság, hogy a hatóságnak olyan tervet kell megkövetelnie a beavatkozóktól, amely a csapadékvíz elvezetését a beavatkozói ingatlanon biztosítja a felperesi ingatlan rendeltetésszerű és biztonságos használata mellett.
[16]	A Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság a 2017. július 7-én kelt 14.K.33.862/2014/91. számú kiegészítő ítéletével kiegészítve az alapítéletet megállapította, hogy a szakértői díjként felmerült 314.941.- forint részperköltséget a felperes viseli. Kötelezte az alperest, hogy fizessen meg a felperesnek 15 napon belül 78.735.- forint részperköltséget. 

	A felülvizsgálati kérelem és ellenkérelmek

[17]	A jogerős ítélet ellen a felperes terjesztett elő felülvizsgálati kérelmet annak hatályon kívül helyezése és az elsőfokú bíróság új eljárásra és új határozat hozatalára utasítása iránt. Nézete szerint az ítélet sérti a Pp. 1. §-át, 2. § (1) bekezdését, 77. §-át, 78. § (1) bekezdését, 114. §-át, 163. § (1), 164. § (1), 213. § (1), 221. § (1), 275. § (5), 327. § (1), 336/A. § (2), 339. § (1) bekezdéseit, 339/A. §-át; az OTÉK 1. számú melléklet 40., 74., 75., 77. pontjait; a KVSZ1. 2. § (1), (2) bekezdéseit; a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény (a továbbiakban: Ket.) 5. § (4), 68. § (1) bekezdéseit, 15. §-át, valamint az OTÉK módosításáról szóló 182/2008. (VII.14.) Korm. rendelet (a továbbiakban: Mód. rendelet) 52. § (1) bekezdését.
[18]	Hangsúlyozta, hogy a fennálló tényekkel ellentétesen rögzítette az ítélet, hogy a felperesi és beavatkozói ingatlan között részben 2 méter magas betonkerítés, illetve 10 méter magas fák állnak. Betonkerítés soha nem volt, a 40 méteres kerítésszakaszon kb. 10 méteren épült 2008. után téglakerítés, úgyszintén nincsenek 10 méter magas fák. Az ítélet jogellenesen nem tartalmazza, hogy a beavatkozói ingatlan 34 méter széles.
[19]	Okfejtése szerint a bíróság jogellenesen fogadta el a szakértő számításait, mert az a feladatától eltérve olyan jogszabályhelyekre hivatkozott, melyek az ügy eldöntése körében nem irányadók, mert 2008. szeptember 12-én léptek hatályba (OTÉK 1. számú melléklet 93., 96., 97. pontjai). A bíróság megsértette a Kúria végzésében foglalt azon előírást, hogy a 2007. február 13. hatályos jogszabályok kell alkalmazni. A szakértő és a bíróság a beavatkozókra nézve kedvező jogalkalmazói tevékenység eredményeként olyan következtetésre jutottak, melyek a kötelezően alkalmazandó jogszabályokkal ellentétesek. A szakértő téves beépítettségi mértéket és zöldfelületi számítást mutatott ki, melyet megcáfolt a felperes által felkért szakértő. A túlépítés a peres szakvéleményben feltárt 44 négyzetméterrel szemben ténylegesen 131 négyzetméter.
[20]	A felperes perbeli közvetlen érintettsége a közvetlen szomszédi kapcsolaton alapul, mely közvetlenül sérti az érdekeit anélkül, hogy az ingatlana rendeltetésszerű és biztonságos használatát korlátozná. A kereshetőségi jog bíróság általi leszűkítése durva törvénysértés, mert az őt szomszédként a Ket. 15. §-a alapján megilleti. A túlépítés intimitásvesztést, kilátásvesztést okoz, nyomasztólag hat az ingatlanára. A zöldfelület-csökkenés pedig a telek oxigénnel ellátottságát csökkenti, egyúttal többlet csapadékvíz-gyülemet okoz, mely közvetlenül veszélyezteti az ingatlanát.
[21]	A felperes hangsúlyozta, hogy a Pp. 339. § (1) bekezdése nem teszi lehetővé a határozatnak csak valamely részére kiterjedő hatályon kívül helyezést. A részleges hatályon kívül helyezés jogi képtelenség, melyet műszaki tények is kizárnak. A bíróság nem döntött azon kereseti kérelméről, melyben támadta azt a hatósági eljárást, hogy részére nem engedélyezték az iratokról fotó, illetve másolat készítését. Szintén nem hozott döntést a bíróság a kizárt Drotárcsik Edit szakértő késedelmes eljárásával neki okozott és bejelentett többletköltség-megtérítési igényről nem.
[22]	A felperes nézete szerint a perköltség viseléséről szóló rendelkezés is jogellenes, mert megállapítást nyert, hogy az alperes jogszabálysértő határozatot hozott és részben pervesztes lett, ennek ellenére a teljes perköltséget a felperesre hárította a bíróság. Megítélése szerint az alperes és a beavatkozók kötelesek a perköltség túlnyomó részének viselésére.
[23]	Az elsőfokú bíróság nem bírálta el a 2015. április 16. beadványában előterjesztett kifogását a bizonyítási teher telepítésével kapcsolatban. Jogszabálysértő az általa megbízott szakértő tanúkénti meghallgatására vonatkozó bizonyítási indítványának mellőzése.
[24]	Az alperes és a beavatkozók felülvizsgálati ellenkérelmükben a jogerős ítélet hatályában fenntartását indítványozták, mert az megfelel az irányadó eljárási- és anyagi jogi jogszabályoknak.
A Kúria döntése és jogi indokai
[25]	A felülvizsgálati kérelem részben alapos.
[26]	A Pp. 275. § (1) és (2) bekezdésére figyelemmel a felülvizsgálati eljárásban bizonyítás felvételének nincs helye, a Kúria a felülvizsgálati kérelem elbírálása során a rendelkezésre álló iratok alapján dönt. A jogerős ítélet csak a felülvizsgálati kérelem és a csatlakozó felülvizsgálati kérelem keretei között vizsgálható felül.
[27]	A felperes a felülvizsgálati eljárás során megtartott tárgyaláson vitatta ... igazságügyi szakértő kompetenciáját az általa előterjesztett szakvélemény körében, azonban ilyen tartalmú jogszabálysértést a felülvizsgálati kérelmében nem jelölt meg. A Kúria rámutat, hogy a felülvizsgálati kérelmet előterjesztő fél a Pp. 272. § (1) és (2) bekezdése alapján jogszabálysértést a támadott jogerős határozat közlésétől számított hatvan napon belül benyújtott felülvizsgálati kérelmében jelölhet meg. Ezért a felülvizsgálati bíróság a szakértői kompetenciája tárgyában előterjesztett jogszabálysértést - annak elkésettsége folytán - érdemben nem bírálta el.
[28]	A jogerős ítélet új eljárás eredményeként született, így a Kúria először vizsgálta, hogy az elsőfokú bíróság eleget tett-e a hatályon kívül helyező és új eljárásra utasító végzésben foglaltaknak.
[29]	A Kúria végzésében előírta, hogy az új eljárás során a bíróságnak állást kell foglalnia a felperes kereshetőségi jogával kapcsolatban, majd ezt követően a KVSZ1.-nek megfelelés tekintetében bizonyítási eljárást szükséges lefolytatnia szakértő bevonásával. A közigazgatási és munkaügyi bíróság a végzésben foglaltaknak eleget téve döntött a kereshetőségi jogról, ítéletében a KVSZ1.-et alkalmazta és a felperes indítványára igazságügyi szakértői véleményt szerzett be, vagyis betartotta az új eljárásra utasító végzésben foglaltakat, így nem sértette meg a Pp. 275. § (5) bekezdését.
[30]	A Kúria végzése tartalmazta, hogy a fennmaradási és továbbépítési engedélyezési eljárás 2007. február 13-án kezdődött, melynek során az ekkor hatályos jogszabályokat kell alkalmazni. 2007. február 13-án hatályos volt az Étv. 48. § (11) bekezdése, melynek értelmében a fennmaradási engedélyezés (1)-(2) bekezdéseiben foglalt feltételeit új eljárás elrendelése esetén az eredeti eljárás megindításakor érvényben volt építésügyi szabályok szerint kell figyelembe venni, kivéve, ha az új eljárás lefolytatásakor hatályos szabályok az építtető számára kedvezőbbek.
[31]	Az első- és másodfokú közigazgatási határozat új eljárás eredményeként születtek meg, így a jogviszony megítélése során irányadó az Étv. 48. § (11) bekezdése, vagyis alkalmazni kellett az építtetők - jelen perben beavatkozók - számára kedvezőbb szabályokat. A fentiek szerint az elsőfokú bíróság nem sértette meg a Kúria utasítását, amikor a 2007. február 13-án is hatályos Étv. 48. § (11) bekezdésére alapítottan döntése alapjául elfogadta ... igazságügyi szakértő azon szakvéleményét, melyben az építtetőkre kedvezőbb OTÉK rendelkezéseket - 1. számú melléklet 93.,96.,97. pontjait - alkalmazta.
[32]	A kereshetőségi jog vonatkozásában a felülvizsgálati bíróság kiemeli, hogy a felperes, mint a szomszédos ingatlannal rendelkezni jogosult személy az Étv. 53/A. § (2) bekezdése alapján ügyfél, azonban a perbeli kereshetőségi joga nem korlátlan. A felperes az alperesi határozat esetében kizárólag azokat az összefüggéseket és határozati rendelkezéseket teheti vitássá, amelyek a saját ingatlana használatát és hasznosítását közvetlenül érintik, ezt meghaladóan az alperes határozatát nem sérelmezheti. A kereshetőségi jogot jogviszony, érdekeltség vagy jogszabályi felhatalmazás alapozhatja meg. A jogi érdeksérelmet, az ügyben való közvetlen érintettséget a felperesnek kell bizonyítania, ugyanakkor a jogi érintettség közvetett nem lehet, annak a fél szempontjából közvetlenül kell jelentkeznie. Nem foghat helyt az a felperesi érvelés, hogy őt, mint közvetlen szomszédot a kereshetőségi jog a Ket. 15. §-a alapján megilleti, és nincs szükség az érintettség vizsgálatára. A Kúria a felperes kereshetőségi jogát vizsgálva arra a következtetésre jutott, hogy az a beépítettség, zöldfelületi mutató, szintterületi mutató és építmény-magasság körében fennáll.
[33]	Az Étv. 31. § (1) bekezdés a) pontja kimondja, hogy az építmény elhelyezése során biztosítani kell a szomszédos ingatlanok és építmények rendeltetésszerű és biztonságos használhatóságát. A 36. § (1) bekezdés db) pontja rögzíti, hogy az építésügyi hatósági engedély törvényben, kormányrendeletben vagy miniszteri rendeletben meghatározottak szerint akkor adható, ha az építmény megépítése, rendeltetése, használata, fenntartása nem okoz a környezetében olyan káros hatást, amely az állékonyságot, az életet és egészséget, a köz- és vagyonbiztonságot veszélyeztetné.
[34]	A felülvizsgálati bíróság hangsúlyozza, hogy a szomszédos ingatlanok és építmények rendeltetésszerű használhatóságához szükséges, hogy az építkezés során az építtető lényegesen nem térjen el a beépítettségi százalék, az építmény-magasság, a szintterületi mutató és a zöldfelületi mutató jogszabályban meghatározott mértékétől. A felperes keresetében állította, hogy a fenti négy szegmensben a megvalósult építkezés lényegesen eltért az irányadó jogszabályi mértéktől, ezzel ebben a körben a közvetlen érintettsége igazolt. A kereshetőségi jog megítélése során - az elsőfokú bíróság okfejtésével szemben - nincs annak jelentősége, hogy a beépítettségi százalék túllépése és a zöldfelületi mutató nem megfelelő volta miként küszöbölhető ki.
[35]	Az Étv. 48. § (1) bekezdése értelmében, ha az építményt, építményrészt szabálytalanul építették meg, az építésügyi hatóság arra - az építtető vagy az ingatlannal rendelkezni jogosult kérelme alapján - fennmaradási engedélyt ad, ha a 36. §-ban meghatározott feltételek fennállnak vagy megteremthetők és az építtető az építési jogosultságát igazolta. A 48. § (2) bekezdése alapján fennmaradási engedély az (1) bekezdésben foglaltak érvényesítése mellett kiadható akkor is, ha a) az építmény, építményrész átalakítással szabályossá tehető, vagy b) a szabálytalansággal okozott érdeksérelem jelentéktelen, közérdeket nem sért, vagy a hatóság által meghatározott határidőn belül elhárítható.
[36]	Az alperes határozatában - az ítélet 4. pontjában leírtaknak megfelelően - a zöldfelületi mutató és a beépítettség vonatkozásában jelentéktelen eltérést határozott meg a tervek és a jogszabályok előírások között, ezért az Étv. 48. § (2) bekezdés b) pont első fordulata alapján a fennmaradási és továbbépítési engedélyt jogszerűen megadhatónak minősítette. Az elsőfokú bíróság bizonyítási eljárást folytatott le a felperes által vitatott négy mutatónak való megfelelés körében, melynek során beszerezte ... igazságügyi szakértő szakvéleményét, valamint a szakértőt meghallgatta.
[37]	A felülvizsgálati bíróság álláspontja szerint ... igazságügyi szakértő - a korábban kifejtetteknek megfelelően - vizsgálata során a KVSZ1.-et és az OTÉK építtetőkre kedvezőbb rendelkezéseit alkalmazta. Szakvéleménye nem homályos, nem hiányos, önmagával, illetve a bizonyított tényekkel nem ellentétes, helyességéhez nyomatékos kétség nem fér. A szakértő szóbeli meghallgatása során a bíróság felhívására a szükséges felvilágosítást megadta. Az elsőfokú bíróság helyesen alapította döntését ... szakvéleményére.
[38]	A felperes a peres eljárás során becsatolta ... igazságügyi ingatlanforgalmi- és építész-szakértő szakvéleményét és kiegészítő szakvéleményét. ... szakvéleményei elsősorban a KVSZ1.-en és az OTÉK 2007. február 13-án hatályos rendelkezésein - így annak 1. számú melléklete 74., 76. és 77. pontjain - alapulnak. Nem vitás, hogy „a telek beépített területe „ definíció meghatározása jelentősen eltér a 2007. február 13-i állapotban - OTÉK 1. számú mellékelt 74. pont - és a Mód. tv. utáni állapotban (OTÉK 1. számú melléklet 93. pont). Az építtetőkre a Mód. tv.-ben rögzített definíció a kedvezőbb, ezért ... igazságügyi szakértő szakvéleményeinek kiindulási pontja helytelen, azok a jogvita elbírálásakor nem vehetők figyelembe.
[39]	Az elsőfokú bíróság jogszabálysértéstől mentesen mellőzte ... igazságügyi szakértő tanúkénti meghallgatására irányuló felperesi bizonyítási indítvány teljesítését. Ugyanakkor a bíróság megsértette a Pp. 114. §-át, amikor a felperes a tanúbizonyítási indítvány mellőzését kifogással támadta, a kifogást pedig a bíróság nem bírálta el. Ez a jogszabálysértés az ügy érdemi elbírálására lényeges kihatással nem volt, ezért az nem ad alapot a jogerős ítélet hatályon kívül helyezésére.
[40]	... igazságügyi szakértő megállapította, hogy a tervek megfelelnek a legnagyobb megengedett szintterületi mutatónak és építmény-magasságnak. A beépítés legnagyobb megengedett mértéke 15%, a tervekben azonban 18%-os beépítési mérték szerepel, mely nem felel meg az irányadó jogszabályhelynek. A legkisebb zöldfelületi mutató 75%-os, a szakértő által számított tervek szerinti mutató 68,6%, mely mérték alatta marad a jogszabályban előírtnak.
[41]	A Kúria rögzíti, hogy a beépítettség körében 20%-os, míg a zöldfelületi mutató vonatkozásában 9,3%-os a tervek eltérése a megengedett mértéktől, mely nem tekinthető jelentéktelennek, ezért a fennmaradási és továbbépítési engedély az Étv. 48. § (2) bekezdés b) pontja első fordulata alapján jogszerűtlenül került kiadásra, figyelemmel a csapadékvíz elvezetés szakvéleményben kifejtett - de a felülvizsgálati kérelemmel nem támadott - problémájára is. A jogerős ítélet sérti a KVSZ1. 2. § (1), (2) bekezdéseit, az OTÉK 1. számú melléklet 92., 93., 96., 97. pontjait és ezen jogszabályi rendelkezéseken keresztül az Étv. 48. § (2) bekezdés b) pontját.
[42]	A Pp. 339. § (1) bekezdése főszabályként előírja, hogy a bíróság a jogszabálysértő közigazgatási határozatot hatályon kívül helyezi és szükség esetén a közigazgatási határozatot hozó szervet új eljárásra kötelezi. A 339. § (2) bekezdése nyitott felsorolásban határozza meg azon közigazgatási határozat típusokat, melyeket a bíróság megváltoztathat. Ezek között nem szerepel az építésügyben hozott határozat, ezt meghaladóan törvény nem rendelkezik az ilyen határozatok megváltoztathatóságáról, vagyis az alperes határozata nem változtatható meg.
[43]	A közigazgatási és munkaügyi bíróság ítéletében részben, a csapadékvíz-elvezetés megoldására vonatkozóan helyezte hatályon kívül az alperes határozatát, mely döntés tartalma szerint megváltoztatásnak minősül és sérti a Pp. 339. § (1) bekezdését.
[44]	A felülvizsgálati bíróság rámutat, hogy a kiegészített elsőfokú ítélet a Pp. 81. § (1) bekezdésére alapítottan helyesen állapította meg a jogerős érdemi döntéshez képest a pernyertesség-pervesztesség arányát és döntött a perköltség viseléséről. A pernyertesség-pervesztesség aránya a felülvizsgálati eljárásban változott, melynek következményeit a Kúria levonta.
[45]	A kereshetőségi jog fennállását bizonyító érvelésre figyelemmel nincs jelentősége annak, hogy a felperesi és a beavatkozói ingatlan között áll-e betonkerítés és a fák hány méter magasak. A beavatkozói ingatlan szélessége rögzítésének hiánya nem releváns.
[46]	A felülvizsgálati bíróság kifejti, hogy Drotárcsik Edit igazságügyi szakértő késedelmes eljárásához kapcsolódóan a felperest többletköltség-megtérítés nem illeti meg.
[47]	A felperes keresetlevele 2. oldal utolsó bekezdésében előadta, hogy az alperes érdemben nem foglalkozott az ügyféli alapjogok sérelmét jelentő azon ténnyel, miszerint az elsőfokú hatóság nem tette lehetővé számára a vonatkozó tervekről másolat készítését. Kérte, hogy a közigazgatási bíróság e körben tegyen megállapítást. Az elsőfokú bíróság erről a kereseti kérelemről ítéletében nem döntött, sérült a Pp. 213. § (1) bekezdése. Az eljárási jogszabálysértés az ügy érdemi elbírálására érdemi kihatással nem volt, az érdemi bizonyítékok a rendelkezésére álltak, a felperes ügyféli jogai jelentősen nem sérültek.
[48]	A Kúria leszögezi, hogy a beavatkozók építési telkükön jogosultak építési tevékenység végzésére, melyet a felperes tűrni köteles. Ugyanakkor a beavatkozók csak a jogszabályi keretek között élhetnek ezen jogukkal, az irányadó normákat be kell tartaniuk.
[49]	A Kúria a Pp. 275. § (4) bekezdését alkalmazva a kiegészített jogerős ítéletet és az alperes határozatát a fennmaradási és továbbépítési engedélyt elbíráló részében - az elsőfokú határozatra is kiterjedően - hatályon kívül helyezte és az elsőfokú hatóságot új eljárásra kötelezte.
[50]	Az új eljárás során a beavatkozóktól olyan tervek becsatolása szükséges, melyek egyrészt a csapadékvíz-elvezetése körében biztosítják a felperesi ingatlan rendeltetésszerű és biztonságos használatóságát, másrészt betartják a maximum 15%-os beépítettségi és minimum 75%-os zöldfelületi mutatót. 
A döntés elvi tartalma
[51]	Építési ügyben a szomszéd kereshetőség joga akkor áll fenn, ha a közvetlen érdeksérelme igazolt. Fennmaradási engedélyezési ügyben nem minősül jelentéktelen érdeksérelemnek a beépítettség 20%-kal történő túllépése, valamint a zöldfelületi mutató 9%-os nem teljesítése.
Záró rész
[52]	A Kúria a felülvizsgálati kérelmet a Pp. 274. § (2) bekezdése szerint tárgyaláson bírálta el.
[53]	A felülvizsgálati bíróság a pernyertesség-pervesztesség arányát 50%-50%-ban állapította meg. A perköltség viseléséről szóló rendelkezések a Pp. 81. § (1) bekezdésén és 83. § (1) bekezdésén alapulnak.
[54]	A feljegyzett kereseti és felülvizsgálati eljárási illetéket az alperes személyes illetékmentessége folytán az állam viseli a költségmentesség alkalmazásáról szóló 6/1986. (VI.26.) IM rendelet 14. §-a és az illetékekről szóló 1990. évi XCIII. törvény 5. § (1) bekezdés c) pontja alapján.
[55]	Az ítélet elleni felülvizsgálatot a Pp. 271. § (1) bekezdés e) pontja zárja ki.
Budapest, 2018. február 7.
Dr. Sperka Kálmán s.k. a tanács elnöke, Dr. Sugár Tamás s.k. előadó bíró, Dr. Gyurán Ildikó s.k. bíró
A kiadmány hiteléül:
tisztviselő