A Kúria
mint felülvizsgálati bíróság
í t é l e t e 

Az ügy száma: 	Kfv. IV. 37.752/2018/8.

A tanács tagjai: Dr. Patyi András a tanács elnöke, Dr. Dobó Viola előadó bíró, 
. Horváth Tamás bíró	
	
A felperes: felperes neve

A felperes képviselője: Smidelik Ügyvédi Iroda
                                       ügyintéző: dr. Smidelik Péter ügyvéd

Az alperes: 	alperes neve

Az alperes képviselője: Dr. Cziráky Gábor kamarai jogtanácsos
	
A per tárgya: ingatlan-nyilvántartási ügyben hozott határozat bírósági felülvizsgálata
	
A felülvizsgálati kérelmet benyújtó fél: felperes 
	
A felülvizsgálni kért jogerős határozat: Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 21.K.32. 049/2017/8. számú ítélete
Rendelkező rész 
A Kúria a Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 21.K.32.049/2017/8. számú ítéletét hatályában fenntartja.

A le nem rótt 70.000 (hetvenezer) forint felülvizsgálati eljárási illetéket az állam viseli.
Az ítélet ellen felülvizsgálatnak nincs helye.
I n d o k o l á s
A felülvizsgálat alapjául szolgáló tényállás
[1]	A Budapest V. kerület belterület, ... helyrajzi számú ingatlan tulajdoni lapján II/1. sorszám alatt 1939/1948/I.30. számon az MSZMP Központi Bizottsága tulajdonjoga került bejegyzésre vétel jogcímén, melyet az 1991. november 7-én benyújtott kérelemre indult ingatlan-nyilvántartási eljárásban a 94.733/1993. számú határozat alapján töröltek és jogutódlás címén a Magyar Szocialista Párt 1/1 tulajdoni hányadát jegyezték be. A felperes 2016. december 22-én az ingatlanra vonatkozó tulajdonjog bejegyzéséről rendelkező 94.733/2/2993. számú határozat "kiadmány hiteléül" jelzéssel ellátott eredeti példányának postai úton történő kézbesítése iránti kérelmet terjesztett elő az alperes a XIV. kerületi Hivatalánál (a továbbiakban: elsőfokú hatóság). Állítása szerint a Budapest V. kerület...helyrajzi számú ingatlan jelenleg is a tulajdonában áll. Kérelmében előadta, hogy a határozat hitelesített másolati példányát az elsőfokú hatóság 2016. szeptember 22-én előterjesztett kérelmére már kiadta, mivel annak szabályszerű kézbesítésére a tulajdonjog bejegyzési eljárásban nem került sor annak ellenére, hogy azt jogszabály írta elő az ügyfél részére. A határozat hitelesített másolatát azonban nem tudják felhasználni a Fővárosi Törvényszék előtt indult tulajdonjog megállapítása iránti perben.
[2]	Az elsőfokú hatóság a 2017. január 2-án kelt 156273/1/2016. számú végzésével a felperes kézbesítés iránti kérelmét elutasította az ingatlan-nyilvántartásról szóló 1997. évi CXLI. törvény (a továbbiakban: Inytv.) 55. § (2) bekezdésére hivatkozással.
[3]	A felperes fellebbezése folytán eljárt alperes, mint másodfokú hatóság a 2017. március 9-én kelt 30180/2 /2017. számú határozatával az elsőfokú hatóság végzését helybenhagyta. A határozat indokolásában arra hivatkozással, hogy a határozat meghozatalának időpontjában hatályos az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény (a továbbiakban: Áe.) 3. § (4) bekezdése alapján a felperes ügyféli minősége nem állapítható meg, továbbá a határozat rá nézve rendelkezést nem tartalmaz, és a felperes az ingatlan-nyilvántartásról szóló 1972. évi 31. törvényerejű rendelet (a továbbiakban: Inytvr.) végrehajtására kiadott 27/1972. (XII. 31.) MÉM rendelet (a továbbiakban: Vhr.) 104. § (1) bekezdésében rögzített kézbesítésre jogosultak közé sem tartozik, ezért részére a kért határozat eredeti példánya nem kézbesíthető. Az alperes álláspontja szerint a határozat kézbesítése nem az elsőfokú hatóság mulasztása folytán maradt el, hanem annak okán, hogy a felperes nem tudta igazolni tulajdonosi minőségét, azaz hogy jogutódja lenne az MSZMP Központi Bizottságának.
A kereseti kérelem és az alperes védekezése
[4]	A felperes keresetében az első- és másodfokú alperesi határozatok hatályon kívül helyezését kérte és alperes kötelezését a tárgyi határozat felperes részére történő szabályszerű kézbesítésére. Álláspontja szerint a határozatok sértik a az ingatlan-nyilvántartásról szóló 1997. évi CXLI. törvény (a továbbiakban: Inytv.) 91. § (1) bekezdése alapján alkalmazandó Vhr. 104. § (1) bekezdés d) és g) pontját, mivel a bejegyző határozatot nem kézbesítették a tulajdonosnak, illetve akinek bejegyzett joga megszűnt.
[5]	Az alperes érdemi nyilatkozatában a kereset elutasítását kérte, fenntartva a határozatában foglaltakat.
Az elsőfokú ítélet
[6]	A Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság a 2018. február 23-án kelt 21.K.32.049/2017/8. számú ítéletével a felperes keresetét elutasította.
[7]	 A bíróság a Legfelsőbb Bíróság Közigazgatási Kollégiumának Kúria által is fenntartott 1/2011. (V. 9.) KK véleményére utalva hangsúlyozta, hogy az alperes határozatát a keresetben megjelölt Vhr. 104. § (1) bekezdés d) és g) pontja keretei között vizsgálhatta felül. A tulajdoni lap alapján megállapított tényállás kapcsán bizonyítást nem kellett lefolytatni, mert a peres felek azt az eljárás során nem vitatták.
[8]	Megállapította, hogy a bejegyző határozatot a Vhr. 104. § (1) bekezdés d) pontja alapján nem a felperesnek, hanem az MSZMP Központi Bizottságának kellett kézbesíteni, akinek a tulajdonjogát törölték. Ez a jogalany nem azonos a felperessel, ezért a felperes nem tekinthető olyannak, mint akinek tulajdonjoga megszűnt. Tárgyi határozattal a Magyar Szocialista Párt tulajdonjogát jegyezték be, mely jogalany úgyszintén elkülönül a felperestől, ennélfogva a Vhr. 104. § (1) bekezdés g) pontja alapján sem volt kiadható a bejegyző határozat a felperes részére.
[9]	Hangsúlyozta a bíróság, hogy az alperes regisztratív funkciót ellátó hatóság, ezért a tulajdoni lap tartalmából kiindulva kellett eldöntenie, hogy a kérelmező jogosult-e arra, hogy a tárgyi határozat kézbesítését kérje, melynek során jogszerűen foglalt állást abban a kérdésben, hogy a felperes nem minősült a tárgyi ügyben ügyfélnek, tehát részére a határozat nem volt kézbesíthető.
[10]	A felperes, mivel a Vhr. egyéb rendelkezéseire nem hivatkozott, a bíróság megítélése szerint nem vizsgálhatta a kérelmet azon az alapon, hogy a felperes jogát az új bejegyzés érinti-e. Erre figyelemmel nem tartotta relevánsnak az alperesi határozat indokolásában is megjelenő jogutódlási kérdést, és mellőzte a felperes ezzel összefüggő bizonyítási indítványait. Továbbá rámutatott arra, hogy a felperes jogutódlással kapcsolatos igényei a közigazgatási per kereteit meghaladják.
A felülvizsgálati kérelem és ellenkérelem
[11]	A jogerős ítélet ellen a felperes nyújtott be felülvizsgálati kérelmet. Felülvizsgálati kérelmében elsődlegesen a jogerős ítélet hatályon kívül helyezését és keresetének helyt adó döntés meghozatalát kérte, annak megállapítását, hogy a felperes a tárgyi ingatlan tulajdoni lap II. rész 1. pontjában meghatározott tulajdonos. Amennyiben új határozat hozatalára nem lenne mód, másodlagosan az elsőfokú bíróság új eljárásra és új határozat hozatalára utasítását kérte a Kúriától azzal az utasítással, hogy a bíróság vegye figyelembe azt a tényt, mely szerint a felperes a tárgyi ingatlan ingatlan-nyilvántartásban szereplő tulajdonosa, akinek jogutódja nincs és nem is volt. Az MSZMP Központi Bizottsága, mivel nem volt különálló jogi személy, ezért minden ilyen jog a felperest illette és illeti.
[12]	Álláspontja szerint a jogerős ítéletet az 1/2011 (V. 9.) KK vélemény és a polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvény (a továbbiakban: régi Pp.) 163. § és 225. §-a sérelmével hozta meg az elsőfokú bíróság.
[13]	Előadta kérelmében, hogy az MSZMP KB, mint jogi entitás nem létezett, a felperes végrehajtó szerveként önálló jogalany soha nem volt, akit az alperes a korábbi gyakorlatban megszokott néven jegyzett be. Ennek bizonyítékaként hivatkozott a Magyar Szocialista Munkáspárt társadalmi szervezetek bírósági nyilvántartásba vételére irányuló bírósági eljárásban 1992. június 3-án és július 20-án kiadott hiánypótlási felhívásokra. Utalt továbbá a Fővárosi Törvényszék előtt 29.P.24.146/2017. számon folyamatban volt perben hozott elsőfokú ítélet megállapítására, mely kimondta, hogy "a Központi Bizottság nem volt önálló jogi személy, ezért a Magyar Szocialista Munkáspártot illette meg a kezelői jog a bejegyzés szerint.". Ebből fakadóan álláspontja szerint jogellenes a jogerős ítélet azon megállapítása, hogy "a felperes nem tekinthető olyannak, mint akinek tulajdonjoga megszűnt."
[14]	A felperes szerint iratellenesen állapította meg az elsőfokú bíróság, hogy a felperes jogutódja lenne az MSZMP KB-nak, ilyen tényállítást a keresete nem tartalmazott. A felperes továbbra is fenntartotta, hogy ő volt az ingatlannyilvántartásba bejegyzett tulajdonos.
[15]	Hivatkozott a felperes a régi Pp. 332. § (4) bekezdésének megsértésére, mert a bíróság amennyiben felperestől elkülönült jogi személynek tekintette az MSZMP KB-t, úgy értesítenie kellett volna a beavatkozás lehetőségéről. Állítása szerint a bíróság törvénysértően nem figyelmeztette a tárgyaláson a peres feleket arra, hogy tulajdonosként neve alapján a MSZMP KB-t fogadja el, megsértve ezzel a régi Pp. 163. § (3) bekezdését is.
[16]	Az alperes felülvizsgálati ellenkérelmet az ügyben nem terjesztett elő.

A Kúria döntése és jogi indokai
[17]	A felülvizsgálati kérelem nem megalapozott.
[18]	A felperes a felülvizsgálati kérelemben kizárólag eljárásjogi jogszabálysértéseket jelölt meg, ezért a Kúria a régi Pp. 275. § (2) bekezdése alapján a jogerős határozatot csak ennek keretei között vizsgálhatta felül. Ugyanezen § (3) bekezdése értelmében "Ha a felülvizsgálni kért határozat a jogszabályoknak megfelel, vagy olyan eljárási szabálysértés történt, amelynek az ügy érdemi elbírálására lényeges kihatása nem volt, a Kúria a megtámadott határozatot hatályában fenntartja." 
[19]	A felperes alapvetően a jogerős ítéletnek a tárgyi ingatlan tulajdoni lapjának adattartalmán alapuló   tényállásból levont jogi következtetéseket támadta arra hivatkozással, hogy az több irat,- illetve       jogellenes megállapítást tartalmaz. 
[20]	A felperes érvelése szerint a tulajdoni lap II/1. részben eszközölt bejegyzés alapján a bíróság csak azt állapíthatta volna meg a felek által nem vitatott tényként, hogy az MSZP tulajdonjogát úgy jegyezték be, mintha az előző tulajdonos jogutódja lenne, de azt már figyelmen kívül hagyta a bíróság, hogy ez egy "valótlan állítás", melyen az alperes határozata alapul. Ezzel valójában a bejegyzés érvényességét vonta kétségbe a felperes.
[21]	Az elsőfokú bíróság a közigazgatási perben eltérő tényállást nem állapított meg, az alperessel egyezően az érintett ingatlan tulajdoni lapját megvizsgálva állapította meg, hogy a bejegyzett adatok alapján a felperes az ingatlannak nem volt tulajdonosa.
[22]	Mivel a felek között nem az alkalmazandó jog képezte vita tárgyát, ezért a bíróság a régi Pp. 215. §-ára figyelemmel az alperesi határozatban megjelölt jogszabályok alapján - a semmiségi okok kivételével - vizsgálhatta a döntés megalapozottságát.
[23]	Ha a határozatot az ügyféllel nem közölték, az ügy folyamatban lévőnek tekintendő.(KGD.2010. 211.) A kézbesíteni kért határozat meghozatalakor az Áe. volt hatályban. Az Áe. alapján hozott elsőfokú határozat közlésére, mint folyamatban lévő ügyre a Ket. 171. § (2) bekezdésére figyelemmel az Áe. és az ingatlannyilvántartási ügyekben a kézbesítési kérelem vonatkozásában az akkor hatályos Vhr. rendelkezései alkalmazandók. [Inytv. 91. § (1) bekezdése]
[24]	Az Inytvr. 2. § (1) bekezdése értelmében: "Az ingatlan-nyilvántartás - ha jogszabály kivételt nem tesz - nyilvános és hitelesen tanúsítja a feltüntetett adatok, továbbá a bejegyzett jogok és tények fennállását."
[25]	A jogok és tények bejegyzéséről szóló határozatot a Vhr. 104. § (1) bekezdésében felsorolt személyek meg kell kézbesíteni, többek között annak, akinek bejegyzett joga módosult, vagy megszűnt, illetőleg akinek érdekében a bejegyzett jog vagy tény módosult, vagy megszűnt [d) pont], valamint az ingatlan tulajdonosának (kezelőjének) és mindazoknak, akinek jogát az új bejegyzés érinti [g) pont]. 
[26]	A felülvizsgálati kérelemben foglaltak alapján a Kúriának is abban kellett állást foglalnia, hogy megalapozott-e a felperes Vhr. 104. § (1) bekezdés d) és g) pontjára alapított kézbesítés iránti igénye, ezen alapuló ügyféli minősége a tulajdonjog bejegyzés iránt folyamatban volt eljárásban megállapítható-e az ingatlan-nyilvántartásba bejegyzett adatok alapján. 
[27]	Az alperes és az elsőfokú bíróság is a felperes igényjogosultságát a tulajdoni lapra bejegyzett adatokból kiindulva vizsgálták és tévedés nélkül vonták le azt a következtetést, hogy a felperes a bejegyzés folytán tulajdonjogot nem szerzett, a bejegyzett tulajdonos az MSZP, aki nem azonosítható a felperessel, ezt maga a felperes sem állította. A felperes lényegében a tulajdonszerzés jogcímét támadta, azaz, hogy az MSZP jogutódja lenne az ingatlan tulajdonosának az MSZMP KB-nak. Mindezt azzal az érveléssel, hogy jogutódlás valójában nem történt, az ingatlan tulajdonosa ő maga, mindössze névváltozás következett be. A jogerős ítélet ennek kapcsán helyesen utalt az ingatlan-nyilvántartási hatóság eljárása regisztratív jellegére, ami azt jelenti, hogy a hatóság - jogszabályban írt hiánypótlási esetek kivételével -  bizonyítást nem folytathat le, mert nyilvántartást vezet. Amennyiben a feleknek a jogviszonyukkal kapcsolatban vitájuk merül fel, annak eldöntése nem tartozhat az ingatlanügyi hatóság hatáskörébe. (Kfv.III.37.269/2011/4.)
[28]	A Kúria abban is osztja az elsőfokú bíróság álláspontját, mely szerint a jogutódlással kapcsolatos kérdések meghaladták a közigazgatási per kereteit, ezért azt érdemben vizsgálni nem kellett. Annak eldöntésére, hogy a kérdéses ingatlannak ki a tulajdonosa polgári bíróság rendelkezik hatáskörrel. Ez irányú igénye érvényesítésére a felperes már pert indított a Fővárosi Törvényszék előtt. Ebben a perben vált szükségessé az érintett ingatlanra vonatkozó tulajdonjog bejegyzéséről rendelkező határozat becsatolása a felperes részéről.
[29]	 A fentiek alapján nem foghat helyt a felülvizsgálati kérelem azon hivatkozása, hogy jogellenes az ítélet megállapítása, miszerint az MSZMP KB-nak volt bejegyzett tulajdonjoga vétel jogcímén, ezért "a felperes nem tekinthető olyannak, mint akinek tulajdonjoga megszűnt." Ahogyan az sem irat és tényellenes az ingatlan tulajdoni lapja alapján, hogy a Vhr. 104. § (1) bekezdés g) pontja szerint nem a felperes, hanem az MSZP volt az, aki a bejegyzéssel tulajdonjogot szerzett. Mivel a jogerős ítélet ezen tényállása közokiraton alapult, ezért az elsőfokú bíróság nem sértette meg régi Pp. 163. § (2) és (3) bekezdését.
[30]	Az elsőfokú bíróságnak nem kellett alkalmazni a régi Pp. 332. § (4) bekezdésének a beavatkozás lehetőségéről történő értesítése szabályát sem, mivel az MSZMP KB megszűnése a tulajdoni lap alapján kétséget kizáróan megállapítható volt. A bekövetkezett jogutódlásról az alperes határozatában felhívott több jogszabályban található rendelkezés, melyek mindegyike az MSZMP jogutódjaként a tulajdoni lapon megjelölt MSZP-t és nem a felperest nevezi meg.
[31]	A jogerős ítélet a már kifejtettek szerint nem sértette meg a felülvizsgálati kérelemben felhívott jogszabályi rendelkezéseket, mivel a felperes ügyféli jogállása a hivatkozott jogszabályhelyek alapján nem volt megállapítható, a kézbesíteni kért határozat rá nézve rendelkezést nem tartalmazott, ennélfogva a felperes a Vhr. 104. § (1) bekezdésében felsorolt személyek közé nem tartozik. Mivel a felperes közvetlenül nem kérheti a határozat eredeti példányának kézbesítését, a jogainak érvényesítése érdekében indított polgári perben a régi Pp. 192. § (1) bekezdése alapján indítványozhatja a bejegyző határozat hatóságnál lévő eredeti példányának beszerzését. Abban az eljárásban van törvényes lehetőség a jogutódlás kapcsán benyújtott okiratok értékelésére is, mivel a közigazgatási perben megállapítási kereset a régi Pp. 339. § (1) és (2) bekezdése alapján nem terjeszthető elő.
[32]	A Kúria nyomatékkal kiemeli, hogy a felülvizsgálati eljárás a jogerős ítélet tényállását nem érinti, a felülvizsgálati bíróság ahhoz kötve van. A régi Pp. 275. § (1) bekezdése értelmében a felülvizsgálati eljárásban bizonyítás felvételének helye nincs. A Kúria a felülvizsgálati kérelem elbírálása során a rendelkezésre álló iratok alapján dönt. A Kúria több eseti döntése is kimondja, hogy a felülvizsgálati eljárásban - annak rendkívüli jogorvoslati jellege miatt - nincs helye sem bizonyítás felvételének, sem a bizonyítékok ismételt egybevetésének, felülmérlegelésének (BH2012. 179., BH2002. 29.).
[33]	A bizonyítékok mérlegelése a bíróság törvényi felhatalmazáson alapuló perbeli cselekménye, a mérlegeléssel megállapított tényállás - ha az nem iratellenes, nem okszerűtlen és logikai ellentmondást sem tartalmaz - felülvizsgálattal nem támadható. Jelen ügyben iratellenes ténymegállapításokra nem került sor, az elsőfokú bíróság a kereseti kérelem keretei között vizsgálta felül az alperesi határozat törvényességét, ezért a régi Pp. 215. §-ának sérelmére történő felperesi hivatkozás ugyancsak megalapozatlan. 
[34]	Végezetül megjegyzi a Kúria, hogy a jogerős ítélettel lezárult az 1993-as bejegyzési eljárás, ennélfogva a felperes, az Inytv. 55. § (2) bekezdése alapján sem jogosult kérni a határozat kézbesítését.
[35]	A Kúria a fentiek szerint jogszabálysértést nem állapított meg a felülvizsgálati kérelem alapján, ezért a jogerős ítéletet a régi Pp. 275. § (3) bekezdése alapján hatályában fenntartotta.

Az döntés elvi tartalma
[36]	A tulajdoni lapon szereplő jogszerzés érvényessége közigazgatási perben nem támadható. Az ügyféli jogállás és a kézbesítésre való jogosultság csak a bejegyzett adatok alapján vizsgálható a regisztratív jellegű ingatlannyilvántartási eljárásban.

Záró rész
[37]	A Kúria a felülvizsgálati kérelmet a régi Pp. 274. § (1) bekezdése alapján a felperes kérelmére tárgyaláson bírálta el.
[38]	Az alperesnek a felülvizsgálati eljárásban költsége nem merült fel, mivel felülvizsgálati ellenkérelmet nem terjesztett elő, ezért annak viselése tárgyában határozni nem kellett.
[39]	Az illetékekről szóló 1990. évi XCIII. törvény (Itv.) 39. § (1) bekezdés d) pontja és 50. § (1) bekezdése szerinti felülvizsgálati eljárási illetéket - a felperest az Itv. 5. § (1) bekezdés d) pontja alapján megillető illetékmentessége folytán -  a régi Pp. 270. § (1) bekezdése szerint alkalmazandó 75. § (1) bekezdése és a költségmentesség alkalmazásáról a bírósági eljárásban szóló 6/1986. (VI. 26.) IM rendelet 14. §-a alapján az állam viseli.
[40]	A további felülvizsgálat lehetőségét a régi Pp. 271. § (1) bekezdés e) pontja zárja ki.
Budapest, 2019. szeptember 17.
Dr. Patyi András s. k. a tanács elnöke, Dr. Dobó Viola s. k. előadó bíró,  Dr. Horváth Tamás s.k. bíró