A Kúria
mint felülvizsgálati bíróság
ítélete

Az ügy száma: 	Kfv.X.37.682/2019/6.
A tanács tagjai: . Zanathy János
	a tanács elnöke
. Farkas Katalin
	előadó bíró 	
. Magyarfalvi Katalin
	bíró 
A felperes: 	
A felperes képviselője: dr. Tunyoghy Szabolcs ügyvéd
Az alperes: ... Megyei Kormányhivatal ... Járási Hivatala 
Az alperes képviselője: kamarai jogtanácsos
A per tárgya: közigazgatási határozat felülvizsgálata, munkaügyi bírság
A felülvizsgálati kérelmet benyújtó fél: alperes
Az elsőfokú bíróság határozatának száma: 
Pécsi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 6.K.27.136/2019/9. számú végzéssel kijavított 6.K.27.136/2019/6.
Rendelkező rész 
A Kúria a Pécsi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 6.K.27.136/2019/9. számú végzéssel kijavított 6.K.27.136/2019/6. számú ítéletét hatályon kívül helyezi és a felperes keresetét elutasítja.

A Kúria kötelezi a felperest, hogy 15 napon belül fizessen meg az alperesnek 5.000 (ötezer) forint felülvizsgálati eljárási költséget.

A felperes köteles megfizetni a magyar államnak külön felhívásra 30.000 (harmincezer) forint elsőfokú közigazgatási bírósági eljárási, valamint 50.000 (ötvenezer) forint felülvizsgálati eljárás illetéket. 
Az ítélet ellen felülvizsgálatnak nincs helye.

Indokolás
	Tényállás

[1]	A alperes nevea a 2018. november 26. napján kelt ... számú határozatával a felperes egyéni vállalkozót, mint munkáltatót 30.000 forint munkaügyi bírsággal sújtotta. A határozat indokolása szerint felperes és ... munkavállaló között 2018. szeptember 1. napján munkaviszony állt fenn, azonban a munkáltató a munkavállalót munkaszerződés és jogviszonyának az illetékes adóhatóságnál történő bejelentése nélkül foglalkoztatta, továbbá ... munkavállaló munkaidejét nem tartotta nyilván a jogszabályi előírásoknak megfelelően. A hatóság határozatát a munkaügyi ellenőrzésről szóló 1996. évi LXXV. törvény (továbbiakban: Met.) 1. § (5) bekezdése, a munka törvénykönyvéről szóló 2012. évi I. törvény (továbbiakban: Mt.) 42. § (1) bekezdése, 44. §-a, az adózás rendjéről szóló 2017. évi CL. törvény (továbbiakban: Art.) 1. melléklet 3. pont 3.1. alpontja, valamint az Mt. 134. § (1)-(2) bekezdése, 203. § (4) bekezdése, a Met. 6/A. § (1) bekezdés b) pontja, (2) bekezdése, 7. § (3)-(4) és (7) bekezdése rendelkezéseire alapította. 

	A felperes keresete és az alperes védirata

[2]	A felperes kereseti kérelmében a határozat indokolásában foglaltakat nem, csupán a bírság kiszabását vitatta. Érvelése szerint a szabálytalanság ellenére munkaügyi bírság kiszabására nem kerülhetett volna sor a kis- és középvállalkozásokról, fejlődésük támogatásáról szóló 2004. évi XXXIV. törvény (továbbiakban: Kkvtv.) 12/A. § (1) bekezdése értelmében. Hivatkozott a Kúria 2/2013. számú közigazgatási és munkajogi jogegységi határozatára (továbbiakban: KMJE). Álláspontja szerint a Kkvtv. 12/A. § rendelkezése a Met. 6/A. § (1) bekezdés b) pontjával ütközik, a Met. rendelkezéseihez képest a Kkvtv. speciális jogszabály, így a munkaügyi bírság kiszabása helyett figyelmeztetés alkalmazásának lett volna helye. 
[3]	Az alperes védiratában a kereset elutasítását kérte kiemelve, hogy a munkaügyi hatóság által  alkalmazható intézkedések közé az általános közigazgatási rendtartásról szóló 2016. évi CL. törvény (továbbiakban: Ákr.) 2018. január 1-jei hatályba lépésével összefüggő módosítása iktatta be a figyelmeztetés szankciót, mint külön jogszabályban meghatározott, munkaügyi bírságot helyettesítő szankciót. A figyelmeztetés szankciót sem a korábban hatályban volt a közigazgatási eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény (továbbiakban: Ket.), sem az Ákr. nem ismeri, a törvény módosítás elfogadásakor egyetlen külön jogszabály volt hatályban, mely a bírságot helyettesítő szankcióként rendelte alkalmazni a figyelmeztetést. A figyelmeztetést, mint általánosan alkalmazandó közigazgatási szankciót a közigazgatási szabályszegések szankcióiról szóló 2017. évi CXXV. törvény (továbbiakban: Szankciótv.) vezette be, amely azonban csak 2020. január 1-jén lép hatályba. A Met. perbeli időben hatályos 6. § (2) bekezdése minden kétséget kizáróan a Kkvtv. rendelkezésére mutat rá. A Kkvtv. 12/A. §-át, mely a kis- és középvállalkozások esetében elsőkénti jogsértés miatt alkalmazandó szankcióként határozza meg a figyelmeztetés szankciót, 2011. január 1-jén léptette hatályba a a kis- és középvállalkozásokról, fejlődésük támogatásáról szóló 2004. évi XXXIV. törvényt módosító 2010. évi LXXXIV. törvény (továbbiakban: Módtv.) pozitív diszkriminációs célzattal. A Kkvtv. 12/A. §-a eredetileg is tartalmazott szűk körű kivételeket, majd a későbbiekben bővült a kivételek típusa. A Kkvtv. 12/A. §-át újra szabályozó egyes törvények fogyasztóvédelmi módosításáról szóló 2013. évi CLXXXIII. törvény (továbbiakban: Fgytv.) 18. §-a 2014. január 1-jei hatállyal külön (2) bekezdésben sorolja fel azokat az eseteket, amelyekben nincs lehetőség a bírság mellőzésére. A 2/2013. KMJE rámutatott, hogy a Kkvtv. 12/A. §-a minden esetben ütközik egy, a bírság kiszabását előíró jogszabállyal, így a munkaügyi ellenőrzés esetében a Met.-tel. A Kkvtv. az 1. §-ában meghatározott alanyi kör védelme érdekében speciális jogszabálynak minősül. Az alperes részletesen elemezte a jogegységi határozat egyes megállapításait a Kkvtv. 12/A. §-a és az Art. 16. § (4) bekezdése körében. Kiemelte, hogy a Met. 6. § (2) bekezdése a Kkvtv. 12/A. §-a alól speciális kivételként határozza meg a Met. 6/A. § (1) bekezdés b) pontja szerinti kötelező bírságolási esetet. A jogalkotó egy speciális kivételt nem a Kkvtv. rendelkezései közé, hanem a munkaügyi hatósági eljárás speciális szabályait meghatározó Met. rendelkezései közé iktatta be. Mindebből következően a Met. 6/A. § (1) bekezdés b) pontja szerinti esetben nem érvényesül a Kkvtv. 12/A. §-ában meghatározott pozitív diszkrimináció elve és a bírság kiszabása már első alkalommal történt jogsértés esetén is kötelező. 

	Az elsőfokú ítélet

[4]	A munkaügyi bíróság az alperes határozatát hatályon kívül helyezte „annak közlésére visszamenő hatállyal" és az alperest új eljárás lefolytatására kötelezte a Kkvtv. 12/A. §-a, a Met. 6. § (2) bekezdés, 6/A. § (1) bekezdés d) pontja, valamint a 2/2013. KMJE alkalmazásával. A bíróság elsődlegesen azt a kérdést vizsgálta, hogy a Met. és a Kkvtv. egymáshoz hogyan viszonyul, melyik az általános és melyik a speciális. E körben rögzítette, hogy a Kúria 2/2013. számú jogegységi határozata más jogszabályi környezet mellett értelmezte a Kkvtv. 12/A. §-a rendelkezését azzal, hogy a jogalkalmazás során a Kkvtv. 12/A. §-a minden esetben ütközik egy, a bírság kiszabását előíró jogszabállyal, jelen esetben a Met.-tel. A Kkvtv. 12/A. §-a főszabályként bírság helyett figyelmeztetés alkalmazását írja elő, a kivételeket a (2) bekezdés tartalmazza. A bíróság álláspontja szerint a Met. 6. § (2) bekezdése általános szabálynak, a Kkvtv. rendelkezései speciális jogszabálynak minősülnek figyelemmel a Kkvtv. 1. §-ában meghatározott alanyi körre és a Kkvtv. céljára. A Kkvtv. és a Met. összevetéséből az állapítható meg, hogy a munkaügyi hatóság főszabályként munkaügyi bírságot helyettesítő figyelmeztetést alkalmaz, kivéve, ha a munkaügyi bírság kiszabása a Met. 6/A. § (1) bekezdés b) pontjára tekintettel nem mellőzhető. Ez utóbbi szabály alól további kivételként alkalmazandó a Kkvtv. 12/A. § (1) bekezdése. A bíróság érvelése szerint amennyiben a jogalkotó szándéka arra irányult volna, hogy az alkalmi munkavállalók bejelentésének elmulasztása azonnali bírságot vonjon maga után, akkor nem a Met., hanem a Kkvtv. rendelkezései közé kellett volna ezt a szabályozást beépíteni. Annak a per eldöntése szempontjából nincs jelentősége, hogy a bejelentési kötelezettség elmulasztása miatt a kis- és középvállalkozásoknál folyó adó- és vámhatósági eljárásokban a munkaügyi hatósági eljárástól eltérő jogkövetkezményeket lehet és kell alkalmazni. 
[5]	A bíróság a Kp. 92. § (2) bekezdése alapján a közigazgatási határozatot annak közlésére visszamenő hatállyal helyezte hatályon kívül és az alperes új eljárás lefolytatására kötelezte. Az új eljárásban az alperes számára előírta annak vizsgálatát, hogy „a felperes a Kkvtv. hatálya alá tartozik-e, volt-e korábban általa elkövetett jogsértés és amennyiben a felperes a Kkvtv. hatálya alá tartozik és nem követett el korábban jogsértést, úgy figyelmeztetést kell vele szemben alkalmazni a Kkvtv. 12/A. § (1) bekezdése alapján". 

	A felülvizsgálati kérelem és ellenkérelem

[6]	Az alperes felülvizsgálati kérelmében a jogerős ítélet hatályon kívül helyezését, a felperes keresetének elutasítását, valamint a felperes perköltségben marasztalását kérte. Az alperes a tényállás és a jogerős döntés ismertetését követően a jogerős ítélettel szembeni kifogásait adta elő. Álláspontja szerint a bíróság tévesen vizsgálta a Met., a Kkvtv. egymáshoz való viszonyát abból a szempontból, hogy melyik tekinthető általánosnak és melyik speciálisnak, illetve, hogy a perbeli ügyben alkalmazható-e a Kkvtv. 12/A. §-a. 
[7]	Az alperes érvelése szerint a 2/2013. KMJE a meghozatalakor hatályban volt jogszabályi rendelkezésekre nézve tartalmaz iránymutatást, az azt követő jogfejlődésre nézve nem. Az Alaptörvény XXVIII. cikke alapján a jogszabályok szövegét azok céljával és az Alaptörvénnyel összhangban kell a bíróságnak értelmezni, így a Met. 6. § (2) bekezdése csakis az alperes által, a határozat alapjául szolgáló módon értelmezhető. A bíróság jogértelmezési hatáskörébe nem tartozik annak teleológikus vizsgálata, hogy a jogalkotó valamely rendelkezést miért szabályozta egy megadott helyen. Az alperes ismertette a Kúria 2/2013. KMJE meghozatalának körülményeit, az akkor irányadó jogszabályi rendet, illetve az azt követően végbement jogfejlődést, jogszabály változásokat (védiratában foglaltakkal egyezően). Kiemelte, ha a Met. 6. § (2) bekezdése vonatkozásában változatlanul különös szabályként kellene alkalmazni a Kkvtv. 12/A. § (1) bekezdését, akkor a Met. 6. § (2) bekezdésében foglalt rendelkezés nem lenne értelmezhető és ily módon szükségtelen lenne. A Met. 6/A. § (1) bekezdés b) pontja szerinti esetben, ha a foglalkoztató nem tett eleget a foglalkoztatásra irányuló jogviszony létrejöttére vonatkozóan jogszabályban előírt bejelentési kötelezettségének, nem érvényesül a Kkvtv. 12/A. §-ában meghatározott pozitív diszkrimináció elve és a jogsértés miatt a bírság kiszabása már első alkalommal történt elkövetés esetén is kötelező. A bíróság a Met. 6. § (2) bekezdése, 6/A. § (1) bekezdés b) pontja és a Kkvtv. 12/A. §-a jogsértő értelmezésével hozta meg határozatát. 
[8]	A felperes felülvizsgálati ellenkérelmében a jogerős ítélet hatályban tartását a felülvizsgálati eljárásban felmerült perköltsége megfizetésére kérte kötelezni az alperest. Álláspontja szerint a bíróság helyesen járt el, amikor elsődlegesen azt vizsgálta, hogyan viszonyul egymáshoz a Met. és a Kkvtv., melyik az általános, melyik a speciális, illetve jelen ügyben alkalmazható-e a Kkvtv. 12/A. §-a és helytállóan hivatkozott a KMJE megállapításaira. A Kkvtv. eredetileg a Ket.-hez igazodóan szabályozta a hatósági ellenőrzést végző szervek által a Kkvtv. esetében az első jogsértés miatt alkalmazható szankciót, azonban a jogalkotó a Ket. 2018. január 1. napi hatályon kívül helyezésével a Kkvtv. 12/A. § (1) bekezdését is az új szabályozáshoz igazította és függetlenül attól, hogy a közigazgatási hatósági eljárásokra vonatkozó jogszabályi környezet változott, a Kkvtv. 12/A. §-ában foglaltakat változatlan célok mentén őrizte meg. A 2017. évi CLXXIX. törvény 2. § (1) bekezdés a) pontja továbbra is elsődlegesen a figyelmeztetést írja elő alkalmazandó szankcióként. 
[9]	A felperes fenntartotta kereseti kérelmében is kifejtett álláspontját, mely szerint a bíróság az Alaptörvény XXVIII. cikke alapján a jogszabályok szövegét elsősorban azok céljával és az Alaptörvénnyel összhangban értelmezi. A Kkvtv. preambulumából és céljából az olvasható ki, hogy a jogalkotó a kis- és középvállalkozások versenyképességének növelése, fejlődésük előmozdítása érdekében alkotta meg a Ket. rendelkezéseiben azokat a jogszabályi rendelkezéseket, amely szerint bizonyos hatósági eljárások, valamint bizonyos ügytípusok kivételével kizárta első alkalommal az anyagi szankcionálás lehetőségét. A Kkvtv. 12/A. §-ában foglaltak módosítására, az ügytípusok körének bővítésére és szűkítésére a jogalkotónak bármikor lehetősége lett volna például oly módon, hogy az első alkalommal történő figyelmeztetés kedvezményéből meghatározott (további) hatósági eljárásokat és ügytípusokat kiemel. Nem vitatottan a Kúria a 2/2013. KMJE határozatot más jogszabályi környezetben hozta, azonban a lényegét tekintve a perbeli időben hatályos jogszabályi környezetben is irányadónak tekinthető. A jogegységi határozat külön kitér arra, hogy mely hatósági ügyekre és mely ügytípusokra nézve tekinti a jogegységi határozatot irányadónak. Az indokolás szerint „a jogalkalmazás során a Kkvtv. 12/A. §-a minden esetben ütközik egy, a bírság kiszabását előíró jogszabállyal. Esetükben ez a jogszabály a munkaügyi ellenőrzésről szóló 1996. évi LXXV. törvény 6/A. § (1) bekezdés b) pontja. (…) A Kkvtv., 1. §-ában meghatározott alanyi kör és az arra vonatkozó célból - kis- és középvállalkozások védelme - kiindulva speciális jogszabálynak minősül, így a Kkvtv. 12/A. §-ában nevesített kivételek megjelölésével megteremtette az alapot arra, hogy a munkaügyi hatóság - több más hatósággal együtt - ellenőrzése során alkalmazza a fenti jogszabályi rendelkezést." 
[10]	Az alperes érvelésével szemben nem jelenthető ki, hogy a Kkvtv. 12/A. § (1) bekezdése alkalmazása esetén a Met. 6. § (2) bekezdése értelmezhetetlen és szükségtelen lenne. A bíróság helytállóan állapította meg, hogy a Kkvtv. a Met.-hez képest speciális jogszabálynak minősül. A Met. 2018. január 1. napjától hatályos szövege megteremtette a munkaügyi bírság kiszabásának lehetőségét bizonyos szabálytalanságok első alkalommal történő megállapítása esetén is. Munkaügyi bírság kiszabására akkor lenne lehetőség, ha a Met. módosításával párhuzamosan a Kkvtv.-ben megfogalmazott kivételeket kibővítenék egy olyan további kivétellel, amely tartalmát tekintve megfeleltethető lenne a Met. 6/A. § (1) bekezdés b) pontjában foglaltakkal. A be nem jelentett foglalkoztatás megállapítására irányuló hatósági eljárás esetén alkalmazandó szankciókra, illetőleg azok következményeire tekintettel jelentős eltérés mutatkozik attól függően, hogy milyen hatóság (adóhatóság vagy munkaügyi hatóság) folytatja le a hatósági eljárást. A felperes részletezte a hatósági eljárások közötti különbségtételt az Art., illetve a Met. rendelkezései figyelembevételével. 
[11]	A Kkvtv. a jogszabályi hierarchiában speciális jogszabályként elsőbbséget élvez a Met.-tel, mint generális jogszabállyal szemben. Az elsőfokú bíróság helyesen állapította meg, hogy a perbeli ügyben a Kkvtv. minősül irányadó alkalmazandó jogszabálynak. A Met. 6/A. § (1) bekezdés b) pontja szerinti esetben is érvényesül a Kkvtv. 12/A. §-ában meghatározott pozitív diszkrimináció elve és ennek megfelelően nincs lehetőség első alkalommal bírság kiszabására figyelmeztetés alkalmazása helyett. 

	A Kúria döntése és jogi indokai

[12]	A felülvizsgálati kérelem megalapozott az alábbiak szerint. 
[13]	Az alperes a határozatában két jogsértést állapított meg: egy munkavállaló munkaszerződés és az adóhatósághoz történő bejelentés nélküli foglalkoztatását, valamint egy másik munkavállaló munkaidejének nem a jogszabályi előírásoknak megfelelő nyilvántartását. A bejelentés nélküli foglalkoztatás miatt az alperes a felperest 30.000 forint összegű munkaügyi bírsággal sújtotta. A felperes kereseti kérelmében a jogsértések elkövetését nem vitatta, csupán azt kifogásolta, hogy az alperes figyelmeztetés helyett munkaügyi bírságot szabott ki. 
[14]	A felek a Kkvtv. 12/A. § és a Met. 6. § (2) bekezdése és 6/A. § (1) bekezdés b) pontja rendelkezéseit, azok egymáshoz való viszonyát és alkalmazhatóságát értelmezték eltérően. 
[15]	A munkaügyi bíróság álláspontja szerint a Met. és a Kkvtv., mint általános és speciális viszonyul egymáshoz. A Kkvtv. 12/A. §-a, mint speciális jogszabály alkalmazása mellett munkaügyi bírság kiszabására nem lett volna lehetőség. A bíróság irányadónak tekintette a Kúria 2/2013. számú KMJE határozatában foglalt iránymutatását is.
[16]	A Kúria mindenek előtt rögzíti, hogy a jogvita elbírálása során a közigazgatási határozat meghozatala időpontjában, azaz 2018. november 26-án hatályos jogszabályi rendelkezésekből kellett kiindulni. A perben nem volt vitatott, hogy a felperes a Kkvtv. személyi hatálya [2. §] alá tartozik és arra sem merült fel adat, hogy korábban követett volna el jogsértést.
[17]	A 2018. január 1. napjától hatályos Kkvtv. 12/A. § (1) bekezdése értelmében a hatósági ellenőrzést végző szervek a kis- és középvállalkozásokkal szemben az első esetben előforduló jogsértés esetén - az adó- és vámhatósági eljárást és a felnőttképzési tevékenységet folytató intézmények ellenőrzésére irányuló eljárást kivéve - bírság kiszabása helyett figyelmeztetést alkalmaznak. A Met. 6. § (1) bekezdése tartalmazza a munkaügyi hatósági eljárásban alkalmazható intézkedéseket, ezek között a d) pont értelmében munkaügyi bírságot szab ki a 6/A. §-ban és a 7. §-ban foglaltak szerint. A (2) bekezdés értelmében a munkaügyi hatóság az (1) bekezdés d) pontja szerinti intézkedés helyett a külön jogszabályban meghatározott munkaügyi bírságot helyettesítő figyelmeztetést alkalmaz, kivéve, ha a munkaügyi bírság kiszabása a 6/A. § (1) bekezdés b) pontjára tekintettel nem mellőzhető. A Met. 6/A. § (1) bekezdés b) pontja a munkaügyi bírság kiszabását írja elő, ha a foglalkoztató a foglalkoztatásra irányuló jogviszony, ideértve az egyszerűsített foglalkoztatásra irányuló munkaviszony létrejöttére vonatkozóan jogszabályban előírt bejelentési kötelezettségének nem tett eleget. 
[18]	A fentek szerint főszabály, hogy a munkaügyi hatóság bírságot szab ki [Met. 6. § (1) bekezdés d) pont]]. A Met. 6. § (2) bekezdés 1. fordulata kedvezmény szabály, amely szerint munkaügyi bírság helyett külön jogszabályban meghatározott figyelmeztetést alkalmaz a munkaügyi hatóság. Ez a külön jogszabály a perbeli esetben a Kkvtv. 12/A. §-a. A Met. 6. § (2) bekezdés 2. fordulata a Kkvtv. 12/A. §-a által nyújtott lehetőség, (pozitív diszkrimináció) kedvezmény szabály alóli kivételt fogalmaz meg azzal, hogy nem ad lehetőséget a figyelmeztetés alkalmazására bírság helyett a Met. 6/A. § (1) bekezdés b) pontjában rögzített jogsértés megvalósulása, azaz a foglalkoztatásra irányuló jogviszony létrejöttére vonatkozó jogszabályban előírt bejelentési kötelezettség elmulasztása esetén. Nem vitatottan a felperes a Met. 6/A. § (1) bekezdés b) pontjában írt jogsértést megvalósította, amikor nem tett eleget egy munkavállalója vonatkozásában a foglalkoztatásra irányuló jogviszony létrejöttére vonatkozóan jogszabályban előírt bejelentési kötelezettségének, ezért az alperes - a fentebb  kifejtettek alapján -  jogszabálysértés nélkül szabta ki a munkaügyi bírságot.
[19]	Helytállóan hivatkozott az alperes arra, hogy a 2/2013. KMJE határozat kiadását követően jelentősen megváltozott a jogszabályi környezet, a jogegységi határozat a meghozatalakor hatályos jog alapján tartalmaz iránymutatást a Kkvtv. 12/A. §-a rendelkezése vonatkozásában. A Kúriának nem feladata egyedi ügyben a jogegységi határozatnak a megváltozott jogszabályi környezetre való interpretálása. 
[20]	Mindezekre figyelemmel a Kúria a jogerős ítéletet - a Kp. 121. § (1) bekezdése alkalmazásával - hatályon kívül helyezte és a felperes keresetét elutasította.

	A döntés elvi tartalma

[21]	A Met. 6. § (2) bekezdés 1. fordulata által meghatározott kedvezmény szabály alóli kivétel miatt a munkaügyi hatóság a 2. fordulatra figyelemmel a Kkvtv. hatálya alá tartozó felperessel szemben jogszerűen szabott ki munkaügyi bírságot a Met. 6/A. § (1) bekezdés b) pontjában írt és első alkalommal előforduló jogsértés esetében. 
	
	Záró rész

[22]	Az alperes felülvizsgálati eljárásban felmerült költsége megfizetésére a felperes a Kp. 35. § (1) bekezdése által alkalmazandó Pp. 78. § (1) bekezdése alapján, a becsatolt költségfelszámításra figyelemmel köteles. Az alperes az elsőfokú eljárásban költségigényt nem terjesztett elő, ezért arról a Kúriának nem kellett döntenie [Kp. 35. § (1) bekezdés, Pp. 81. § (2) és (5) bekezdés].
[23]	Az elsőfokú peres és a felülvizsgálati eljárás illetékét a felperes az illetékekről szóló 1990. évi XCIII. törvény 45/A.§ (1) bekezdése és 50.§ (1) bekezdése alapján köteles megfizetni.
[24]	Az ítélet elleni fellebbezés lehetőségét a Kp. 116. § d) pontja zárja ki. 

[25]	A Kúria a felülvizsgálati kérelmet tárgyaláson kívül bírálta el [Kp. 115. § (2) bekezdés és 114. § (1) bekezdés]. 

Budapest, 2019. szeptember 30.

Dr. Zanathy János s.k. a tanács elnöke, Dr. Farkas Katalin s.k. előadó bíró, Dr. Magyarfalvi Katalin s.k. bíró

A kiadmány hiteléül:

tisztviselő