A KÚRIA
mint felülvizsgálati bíróság
ítélete
Az ügy száma: Kfv.VI.37.636/2018/12.

A tanács tagjai: Dr. Sperka Kálmán a tanács elnöke, Dr. Vitál-Eigner Beáta előadó bíró,     Dr. Sugár Tamás bíró

A felperes: felperes neve	
	
A felperes képviselője: ... Ügyvédi Iroda 

Az alperes: alperes neve 
		
Az alperes képviselője: ... főosztályvezető-helyettes	

A személyesen eljáró alperesi beavatkozó: dr. Alperesi beavatkozó	

A per tárgya: gyámügyben hozott közigazgatási határozat felülvizsgálata

A felülvizsgálati kérelmet benyújtó fél: a felperes

A felülvizsgálati kérelem száma: 25.

Az elsőfokú bíróság neve, határozatának kelte és száma: Főváros Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 2018. március 7-én kelt 9.K.32.073/2017/24. számú ítélete

Rendelkező rész

A Kúria a Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 9.K.32.073/2017/24. számú ítéletét hatályában fenntartja.
Kötelezi a felperest, hogy fizessen meg az államnak felhívásra 70.000.- (hetvenezer) forint felülvizsgálati eljárási illetéket.

Az ítélet ellen felülvizsgálatnak nincs helye.

I n d o k o l á s

A felülvizsgálat alapjául szolgáló tényállás

[1]	A felperes és az alperesi beavatkozó házasságát a bíróság jogerős ítéletével felbontotta, a házasságból született közös kiskorú gyermeket az alperesi beavatkozó gondozásában helyezte el és szabályozta az apai kapcsolattartást.
[2]	Az elsőfokú gyámhivatal határozatával elutasította a felperesnek a kiskorú gyermek védelembe vétele iránti kérelmét. A felperes fellebbezése folytán eljárt alperes a 2016. március 24. napján kelt BP/0502/435/7/2016. számú határozatával az elsőfokú határozatot annyiban változtatta meg, hogy elrendelte az alapellátás keretében történő segítségnyújtást.
[3]	A fenti előzményeket követően a felperes az elsőfokú gyámhatóságnál ismételten védelembe vételi kérelmet terjesztett elő. Arra hivatkozott, hogy a kiskorú gyermek ápolatlan, szakadt ruhában jár, a beavatkozó nem megfelelően étkezteti, azaz az alapellátás eredménytelen volt, semmiféle javulás nem történt. Az elsőfokú gyámhatóság a Csibész Család- és Gyermekjóléti Központ (a továbbiakban: Gyermekjóléti Központ) környezettanulmánya, a körzeti védőnő, a Pestszentlőrinci Kerekerdő Óvoda (a továbbiakban: Óvoda) vezetőjének tájékoztatása, valamint a beavatkozó, a Gyermekjóléti Központ szakmai vezetője és családgondozója, továbbá az óvodapedagógus részvételével tartott tárgyalás alapján hozott határozatával a felperes védelembe vétel iránti kérelmét elutasította, egyben megállapította, hogy a beavatkozó vállalta a Gyermekjóléti Központ családsegítést és gyermekjóléti szolgáltatást végző munkatársával való együttműködést.
[4]	A felperes fellebbezése folytán eljárt alperes a 2017. február 17. napján kelt BP/0502/535-5/2017. számú határozatával az elsőfokú határozat - annak rendelkezéseit nem érintve - indokolását megváltoztatta. Rögzítette, hogy a kiskorú gyermek veszélyeztetettsége a szülők közötti konfliktusból ered, az, hogy a felperes a beavatkozó nevelési elveivel, gyakorlatával nem ért egyet, nem jelenti, hogy a beavatkozó veszélyezteti a gyermeket. A védelembe vétel elrendelésének a gyermekvédelmi és gyámügyi eljárásról szóló 149/1997. (IX.10.) Korm. rendelet (a továbbiakban: Gyer.) 85. § (1)-(3) bekezdéseiben foglalt feltételei nem állnak fenn, aggálytalanul nem állapítható meg az alapellátás eredménytelensége, a szülő együttműködési szándéka kizárja a védelembe vétel elrendelését.

A kereseti kérelem

[5]	A felperes eljárási- és anyagi jogi jogszabálysértésekre hivatkozással keresetet terjesztett elő a jogerős határozat bírósági felülvizsgálata iránt.
Az elsőfokú ítélet
[6]	A közigazgatási és munkaügyi bíróság ítéletével a felperes keresetét elutasította. Indokolásában leszögezte, hogy a per tárgyát kizárólag az alperesi határozat felülvizsgálata képezi, az azt megelőző eljárások során értékelt, illetve a határozat meghozatalát követő tények, körülmények a határozat jogszerűségének megítélése szempontjából irrelevánsak.
[7]	A Gyer. 85. § (1)-(3) bekezdései, 86. §-a, valamint a a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény (a továbbiakban: Ket.) 50. § (1), (4), (5) és (6) bekezdéseire utalással rögzítette, hogy a gyámhatóság a gyereket akkor veszi védelembe, ha a veszélyeztetettség megszüntetése a szülő együttműködésével, az alapellátás önkéntes igénybevételével sem érhető el, de a gyermeket nem kell az őt gondozó családjából kiemelni. A védelembe vétel elrendelésének három feltétele van; az eljárás kezdeményezése, a gyermek veszélyeztetettsége és az alapellátás sikertelensége. A veszélyeztetettség olyan - a gyermek vagy más személy által tanúsított - magatartás, mulasztás vagy körülmény következtében kialakult állapot, amely a gyermek testi, értelmi, érzelmi vagy erkölcsi fejlődését gátolja vagy akadályozza.
[8]	Megítélése szerint a hatóság részletes bizonyítást folytatott le, beszerezte a háziorvosi, védőnői, pedagógiai véleményeket, megkereste a Gyermekjóléti Központot, az Óvodát, tárgyalást tartott, amelynek során meghallgatta a szülőket, illetve előzményként tekintettel volt a szülők közötti hatósági eljárásokra is. Mindezek ismeretében megalapozottan állapította meg, hogy a gyermek veszélyeztetettsége valóban fennáll, azonban azt nem az alperesi beavatkozó magatartása okozza, hanem a szülők közötti konfliktusból ered. Ezt meghaladóan a közigazgatási iratokból sem a gyermek elhanyagoltsága, sem az alultápláltsága nem volt megállapítható, a pedagógiai szakvélemény szerint a gyermek egészséges, életkorához szomatikusan és pszichésen is megfelelően fejlett.
[9]	A védelembe vétel jogszabályi kritériumainak megvalósulását nem támasztja alá a gyermek házon kívüli fokozott evésigénye, vagy a gyermek cipőjének esetleges kényelmetlensége.

	A felülvizsgálati kérelem és az ellenkérelem

[10]	A jogerős ítélet ellen a felperes terjesztett elő felülvizsgálati kérelmet elsődlegesen annak hatályon kívül helyezése és a keresetnek való helyt adás, másodlagosan a hatályon kívül helyezés mellett az elsőfokú bíróság új eljárásra és új határozat hozatalára utasítása iránt. Megítélése szerint az elsőfokú bíróság jogszabálysértő megállapításokat tett, amelyből okszerűtlen és jogszabályellenes következtetéseket vont le, az ítélet sérti a Gyer. 85. §-át, valamint a polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvény (a továbbiakban: Pp.) 339. § (1) bekezdését és 339/B. §-át.
[11]	Érvelése szerint a gyámhatóságnak nem elegendő egyszerűen arra utalnia, hogy nem volt sikertelen az alapellátás, hanem az eredményesség valószínűségét megalapozó tényeket kell a Ket. 50. § és 72. §-ában meghatározottak szerint rögzíteni. A határozatból nem derül ki, hogy a hatóság mely bizonyítékokat miként értékelte, a mérlegelés szempontjai nem állapíthatók meg, de még az sem, hogy a döntés mely része alapul mérlegelésen és milyen bizonyítékokon.
[12]	Hangsúlyozta, hogy a gyermek veszélyeztetettsége évek óta fennáll, a védelembe vételt pedig kötelező elrendelni, ha évek óta eredménytelen az alapellátás, akár azért, mert egyáltalán nincs alapellátás, akár azért, mert az anya nem hajlandó változtatni.
[13]	Állította, hogy a gyermek alultápláltságát, szakadt, nem megfelelő méretű ruházkodását, továbbá a gyermek nem megfelelő egészségügyi ellátását hangfelvétellel, illetve annak szövegszerű leírásával, valamint fényképfelvételekkel igazolta.
[14]	Az alperes felülvizsgálati ellenkérelmet nem terjesztett elő.
[15]	A beavatkozó a jogerős ítélet hatályában fenntartását indítványozta.

A Kúria döntése és jogi indokai

[16]	A felülvizsgálati kérelem nem alapos.
[17]	A Pp. 275. § (1) és (2) bekezdéseire figyelemmel a felülvizsgálati eljárásban bizonyítás felvételének nincs helye, a Kúria a felülvizsgálati kérelme elbírálása során a rendelkezésre álló iratok alapján dönt. A jogerős ítélet csak a felülvizsgálati kérelem és a csatlakozó felülvizsgálati kérelem keretei között vizsgálható felül.
[18]	A Kúria az ügy érdemében elsődlegesen rögzíti, hogy az elsőfokú bíróság vizsgálta a közigazgatási eljárás teljes anyagát, a felek perbeli nyilatkozatait, beadványait, ily módon a bizonyítékokat a Pp. 206. § (1) bekezdésére figyelemmel a maguk összességében értékelte, és helyesen állapította meg, hogy a kereset nem alapos. Jogszabálysértést e körben a rögzített tényállás iratellenessége, a bizonyítékok kirívóan okszerűtlen vagy a logika szabályaival ellentétes mérlegelése alapozhat meg, ilyen jogsértést azonban a felülvizsgálati bíróság nem tárt fel.
[19]	A Kúria szerint a közigazgatási és munkaügyi bíróság a pontosan és törvényesen megállapított tényállásból helytálló jogi következtetéseket vont le.
[20]	A felperes a felülvizsgálati kérelmében lényegében a keresetében foglaltakat ismételte meg, a jogerős ítéletet az alperesi határozattal szemben már felhozott kifogások miatt sérelmezte. Az eljárt bíróság azonban a felperes keresetét minden vonatkozásában elemezte és elbírálta, a jogerős ítéletben a Pp. 221. § (1) bekezdésének teljes mértékben megfelelő, kellően részletes indokát adta döntésének. Ezekkel a felülvizsgálati bíróság maradéktalanul egyetért. A Kúria szükségtelennek tartja az elsőfokú bíróság jogerős ítéletének indokolásában foglaltak megismétlését, hiszen azt a fentiekben részletesen ismertette. Az abban foglaltakat teljes körűen osztva, a felülvizsgálati kérelemre figyelemmel az alábbiakat hangsúlyozza.
[21]	Az elsőfokú gyámhatóság nagyon részletes, minden releváns körülményre kiterjedő bizonyítási eljárást folytatott le. A tényállást teljes körűen tisztázta, minden olyan személy véleményét beszerezte, akik a gyermek gondozásával, ellátásával kapcsolatban érdemi információval szolgálhattak. Értékelte a Gyermekjóléti Központ beavatkozónál készített környezettanulmányát, valamint tárgyalás tartásával további információkat gyűjtött be. A felperes a felülvizsgálati kérelmében ténylegesen a bizonyítékoknak a gyámhatóság, illetve az elsőfokú bíróságétól eltérő értékelését kívánta elérni. Ennek feltételei azonban jelen esetben nem állnak fenn.
[22]	A Gyer. 85. § (2) bekezdése szerint, ha a gyermek veszélyeztetettsége fennáll, de a gyermek és szülője vállalják a család- és gyermekjóléti szolgálattal, valamint a család- és gyermekjóléti központtal való együttműködést, és ennek alapján valószínűsíthető a gondozás eredményessége, a gyámhivatal a védelembe vétel iránti kérelem elutasításával egyidejűleg felhívja a család- és gyermekjóléti központot az alapellátás keretében történő segítségnyújtás megszervezésére.
[23]	A felperes okszerűen hivatkozott felülvizsgálati kérelmébe arra, miszerint nem elegendő a szülő együttműködésre vonatkozó készsége, hanem azt is vizsgálni kell, hogy az együttműködés alapján valószínűsíthető-e a gondozás eredményessége. Az eredményesség jövőbeni feltételezése nem azonos azzal, hogy korábban egyáltalán nem volt alapellátás, vagy az nem volt sikertelen. E helytálló értelmezés mellett azonban a felperes csupán állította, de ténylegesen sikeresen nem cáfolta, hogy a beavatkozó a hatósággal és a gyermekvédelmi szakemberekkel rendszeres, folyamatos kapcsolatot tart, és azt sem, hogy módon az együttműködés, az alapellátás nem volt eredménytelen. Azt, hogy az alapellátás nem volt eredménytelen, még valóban nem azonos azzal, hogy az együttműködés alapján valószínűsíthető a gondozás eredményessége, ez a megfogalmazás azt sem jelenti, hogy az együttműködés csupán látszólagos lenne, az biztosan nem jár a gondozás eredményességével.
[24]	Önmagában az, hogy a felperes ápolatlannak tartja a gyermeket, ruházatát, cipőjét nem tartja megfelelőnek, még nem elégséges a megfelelő szakértelemmel rendelkező Gyermekjóléti Központ által készített környezettanulmány, az ugyancsak szakértelemmel rendelkező körzeti védőnő és óvodapedagógus nyilatkozata tartalmának, helytállóságának, valóságosságának megdöntésére.
[25]	A jogerős ítélet az összes körülmény körültekintő mérlegelésén alapul, a mérlegelés szempontjai az indokolásból megnyugtatóan megállapíthatók, így a Kúria az abban foglaltak felülmérlegelésére nem látott jogszabályi lehetőséget.
[26]	A Kúria a fentiekre figyelemmel a Pp. 275. § (3) bekezdését alkalmazva a jogerős ítéletet hatályában fenntartotta, mert az nem sérti a felülvizsgálati kérelemben megjelölt jogszabályi rendelkezéseket.

A döntés elvi tartalma

[27]	A kiskorú gyermek védelembe vétele jogszabályi feltételeinek fennállását a felperesnek kell igazolnia, a Gyermekjóléti Központ környezettanulmányával, a körzeti védőnő és az óvodapedagógus véleményével szemben neki kell igazolnia, hogy a kiskorúval együtt elő szülő Gyermekjóléti Központtal való együttműködése alapján sem valószínűsíthető a gondozás eredményessége.
Záró rész
[28]	A Kúria a felülvizsgálati kérelmet a Pp. 274. § (1) bekezdése alapulvételével tárgyaláson kívül bírálta el.
[29]	Az alperes felülvizsgálati ellenkérelmet nem terjesztett elő, a beavatkozót pedig nem ügyvéd vagy jogtanácsos képviselte, ezért részükre felülvizsgálati eljárási költség nem állapítható meg.
[30]	A pervesztes felperes a feljegyzett felülvizsgálati eljárási illetéket az Illetékekről szóló 1990. évi XCIII. törvény 50. § (1) bekezdése szerinti mértékben a bírósági eljárásban alkalmazandó költségmentességről szóló 6/1986.(VI.26.) IM rendelet 13. § (2) bekezdése szerint köteles megfizetni.
[31]	Az ítélet elleni felülvizsgálatot a Pp. 271. § (1) bekezdés e) pontja zárja ki.
Budapest, 2018. október 17.
Dr. Sperka Kálmán s.k. a tanács elnöke, Dr. Vitál-Eigner Beáta s.k. előadó bíró, Dr. Sugár Tamás s.k. bíró

A kiadmány hiteléül:
tisztviselő