A Kúria
mint felülvizsgálati bíróság
ítélete
Az ügy száma: 		Kfv.III.37.602/2017/3.

A tanács tagjai: . Kovács András a tanács elnöke
		. Mudráné dr. Láng Erzsébet előadó bíró
		. Fekete Ildikó bíró
	
A felperes: 		(...)
	
A felperes képviselője: . Jobbágy Krisztina ügyvéd

Az alperes: 		-Szatmár-Bereg Megyei Kormányhivatal

Az alperes képviselője: 	(...) jogi előadó
	
Alperesi beavatkozó: 	Alperesi beavatkozó

A per tárgya: 	közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálata
A felülvizsgálati kérelmet benyújtó fél: felperes
A felülvizsgálni kért jogerős határozat: Nyíregyházi Törvényszék 1.Kf.21.841/2016/3.
Az elsőfokú bíróság határozatának száma: Nyíregyházi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 16.K.27.495/2016/3.
Rendelkező rész 
A Kúria a Nyíregyházi Törvényszék 1.Kf.21.841/2016/3. számú ítéletét hatályában fenntartja.

Kötelezi a Kúria a felperest, hogy fizessen meg az államnak - külön felhívásra - 70.000 (hetvenezer) forint felülvizsgálati eljárási illetéket.

Az ítélet ellen felülvizsgálatnak nincs helye.

Indokolás
A felülvizsgálat alapjául szolgáló tényállás
[1]	K. B. Zs. eladó és V. D. vevő (...)ban 2016. március 21. napján adásvételi szerződést kötöttek az eladó 1/1 arányú tulajdonát képező (...) (...) hrsz. alatt nyilvántartott szőlő művelési ágú 5612 m2 területű, 17,57 AK értékű ingatlanra vonatkozóan. A szerződésben rögzítésre került, hogy a vevőt elővásárlási jog illeti meg a mező- és erdőgazdasági földek forgalmáról szóló 2013. évi CXXII. törvény (a továbbiakban: Fftv.) 18. § (1) bekezdés e) pontja alapján, mely szerint ő olyan földműves, akinek lakóhelye vagy a mezőgazdasági üzemközpontja legalább három éve azon a településen van, amelynek közigazgatási határa az adásvétel tárgyát képező föld fekvése szerinti település közigazgatási határától közúton, vagy közforgalom elől el nem zárt magánúton legfeljebb 20 km távolságra van, valamint a (4) bekezdés a) pontja alapján családi gazdálkodó. Az adásvételi szerződés 2016. március 24. napján kifüggesztésre került (...) Község Önkormányzat hirdetőtábláján. A kifüggesztés időtartama alatt (2016. március 24-től május 24-ig) a felperes, valamint az alperesi beavatkozó, mint elővásárlásra jogosultak nyújtottak be elfogadó nyilatkozatot a szerződésre vonatkozóan. 
[2]	A felperes az elővásárlási jogát az Fftv. 18. § (1) bekezdés e) pontjában és 18. § (2) bekezdés b) pontjában, valamint a 18. § (4) bekezdés a) pontjában foglaltakra alapította, amely szerint olyan földműves, akinek a lakóhelye, valamint a mezőgazdasági üzemközpontja legalább három éve azon a településen van, melynek közigazgatási határa az adásvétel tárgyát képező föld fekvése szerinti település közigazgatási határától közúton, vagy közforgalom elől el nem zárt magánúton legfeljebb 20 km távolságban van, ökológiai gazdálkodást folytat, illetve családi gazdálkodó. A jogosultságát igazoló okiratokat is csatolt. 
[3]	A beavatkozó az elővásárlási jogát az Fftv. 18. § (1) bekezdés e) pontjában, 18. § (2) bekezdés b) pontjában és 18. § (4) bekezdés b) pontjában foglaltakra alapította, amely tehát a helymeghatározás szempontjából azonos a szerződéses vevő és a felperes által is hivatkozott jogcímmel, ezen túlmenően pedig számára a tulajdonszerzés célja földrajzi árujelzéssel, továbbá eredetmegjelöléssel ellátott termék előállítása és feldolgozása, valamint fiatal földművesnek minősül. Az alperesi beavatkozó hivatkozott még arra is, hogy a hegyközségekről szóló 2012. évi CCXIX. törvény (a továbbiakban: Htv.) 20. § (2) bekezdése alapján is elővásárlási jog illeti meg a szőlő termőhelyi kataszterében nyilvántartott szomszédos föld eladása esetén a földet használó földművest követően, a helyben lakó szomszéd földművest megelőzően, mivel hegyközségi tag, ezen jogának érvényesítését megelőző 24 hónapban folyamatos hegyközségi tagsággal rendelkezett, és az adásvétel tárgyát képező ingatlannal közvetlenül szomszédos (...) hrsz-ú szőlő művelési ágú ingatlan használója. Ugyancsak csatolta jogosultságát igazoló okiratokat. 
[4]	Az adásvételi szerződés kifüggesztési határidejének leteltét követően 8 napon belül a Tiszakerecsenyi Közös Önkormányzati Hivatal (...) Kirendeltség jegyzője (...) szám alatt megküldte az iratjegyzéket, a négy adásvételi szerződést és az elfogadó nyilatkozatokat a Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Kormányhivatal Földhivatali Főosztályához (a továbbiakban: mezőgazdasági igazgatási szerv/alperes) a föld tulajdonjogának megszerzése hatósági jóváhagyása érdekében. A mezőgazdasági igazgatási szerv 2016. június 22. napján kelt végzésével állásfoglalás kiadása céljából megkereste a Nemzeti Agrárgazdasági Kamara Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Szervezetét (a továbbiakban: Agrárkamara), közölte az elővásárlásra jogosultak jegyzékét is. Az Agrárkamara a helyi földbizottság feladatkörében 2016. július 15. napján adta ki az SZA01-02112-12/2016. iktatószámú állásfoglalását, melyben mindkét elővásárlásra jogosult, valamint a vevő vonatkozásában is támogatta a föld tulajdonjogának átruházásáról szóló szerződés jóváhagyását. 
[5]	Az alperes ezt követően 2016. augusztus 4. napján kelt 575 568/7/2016. számú határozatával az adásvételi szerződést az alperesi beavatkozóval, mint az adásvételi szerződés szerinti vevő helyébe lépő elővásárlásra jogosulttal hagyta jóvá. Az alperes a határozatában rögzítette, hogy az Fftv. 23. § (1) és (2) bekezdésében foglaltak vizsgálata alapján megállapította, hogy az adásvételi szerződés és az elővásárlásra jogosultak elfogadó jognyilatkozatai az érvényességi és hatályosulási feltételeknek megfelelnek, azok tartalmazzák az Fftv. 13. § (1) bekezdésében, 13. § (4) bekezdésében és 14. § (1) bekezdésében előírt nyilatkozatokat, valamint a jegyző által megküldött okiratok alapján az elővásárlási jog gyakorlására vonatkozó eljárási szabályokat nem sértették meg. 
[6]	Megállapította a határozat, hogy a szerződéses vevő az Fftv. 18. § (1) bekezdés e) pontja, valamint (4) bekezdés a) pontja alapján gyakorolja elővásárlási jogát, a vevő megfelel az Fftv. 18. § (1) bekezdés e) pontjában foglaltaknak, a 16. § (1) bekezdésben meghatározott 300 hektárt, tehát a földszerzési maximumot a megszerezni kíván földterület nagysága nem haladja meg a már a tulajdonában és haszonélvezetében lévő földterületekkel együtt. 
[7]	A felperes mint elővásárlásra jogosult tekintetében rögzítette a határozat, hogy megfelel az Fftv. 18. § (1) bekezdés e) pontjában foglaltaknak, a becsatolt  Hungária Öko Garancia igazolással igazolta, hogy ökológiai gazdálkodást folytat, és a kormányhivatal igazolta, hogy családi gazdálkodó, továbbá a felperes szerepel a közhiteles földműves nyilvántartásban. A megszerezni kívánt föld a már a tulajdonában és haszonélvezetében lévő földdel együtt nem haladja meg az Fftv. 16. § (1) bekezdésben meghatározott 300 hektárt, és az elfogadó jognyilatkozat tartalmazza a jegyző Fftv. 21. § (4) bekezdésben foglalt igazolását.
[8]	A határozat rögzítette továbbá, hogy az alperesi beavatkozó az elővásárlási jogát az Fftv. 18. § (1) bekezdés e) pontjára, (2) bekezdés b) pontjára, valamint (4) bekezdés b) pontjára alapította, megfelel az Fftv. 18. § (1) bekezdés e) pontjában foglaltaknak, és az Fftv. 5. § (6) pontja alapján fiatal földművesnek minősül. Az illetékes hegybíró által kiadott igazolás alapján a hegyközségi tagsága a megkeresés benyújtását megelőző 24 hónapban folyamatosan fennállt, továbbá az adásvétel tárgyát képező barabási (...) hrsz-ú ingatlannal közvetlenül szomszédos barabási (...) hrsz-ú ingatlannak a használója, így a Htv. 20. § (2) bekezdése alapján elővásárlási jog illeti meg. Szerepel a közhiteles földműves nyilvántartásban, a földterület nagysága a megszerezni kívánt föld területnagyságával együtt, nem haladja meg az Fftv. 16. § (1) bekezdésben meghatározott 300 hektárt. Az elfogadó nyilatkozat tartalmazza a jegyző Fftv. 21. § (4) bekezdésében foglalt igazolását. 
[9]	Az állásfoglalás kiadása céljából megkeresett Agrárkamara az Fftv. 25. § (2) bekezdése alapján az adásvételi szerződés szerinti vevővel, és az elővásárlásra jogosultakkal is támogatta a szerződés jóváhagyását. Az Agrárkamara állásfoglalása ellen a jegyző 2016. augusztus 2-án érkezett értesítése szerint kifogás nem érkezett. Az alperes az Agrárkamara állásfoglalása és a rendelkezésre álló iratanyag alapján megállapította, hogy az Fftv. 23. § (1) és (2) bekezdésben meghatározott eseteken túl a törvény 27. §-ában foglaltak - a szerződés megtagadásának esetei - nem állnak fenn, ezért a barabási (...) hrsz-ú ingatlan vonatkozásában a létrejött adásvételi szerződést az alperesi beavatkozóval jóváhagyta, és a jogszabályokban meghatározottak szerint záradékkal látta el. 

A kereseti kérelem és az alperes védekezése
[10]	A felperes keresetében az alperes határozatának hatályon kívül helyezését és új eljárás lefolytatására kötelezését kérte, azzal, hogy az alperes a felperessel hozza létre az adásvételi szerződést. Utalva a Htv. 20. § (2) bekezdésére rögzítette a felperes, hogy álláspontja szerint az alperes a csatolt igazolás alapján nem állapíthatta meg, hogy az alperesi beavatkozó ténylegesen a szomszédos terület használója volt, ugyanis a hegybíró nem rendelkezik hatáskörrel arra, hogy igazolja a területek szomszédos voltát. 
[11]	Az alperes megsértette a Ket. 50. § (1) bekezdésben foglalt tényállás-tisztázási kötelezettségét, valamint a Ket. 72. § (1) bekezdés ea) pontját, mivel a határozatból nem állapítható meg, hogy az alperes tényszerűen mire alapozza azon megállapítását, hogy az alperesi beavatkozó a szerződés tárgyát képező ingatlannal szomszédos terület használója.
[12]	Nézete szerint tévesen értelmezi az alperes a 20. § (2) bekezdését, ugyanis e törvényi rendelkezés értelmében szőlő művelésű terület eladása esetén a szomszédos terület tulajdonosát illeti meg az elővásárlási jog, és nem pedig a szomszédos terület használóját. Az alperes tévesen a Htv.-be ütköző módon állapította meg, hogy az alperesi beavatkozó az elővásárlási jogosultak sorrendjében az első helyen áll, és tévesen állapította meg, hogy az adásvételi szerződésben a vevő helyébe lép. Az alperesi beavatkozónak 2016. április 26. napjától áll fenn szívességi használati jogosultsága a (...) (...) hrsz-ú területen a közhiteles földhivatali nyilvántartás adatai alapján. A szerződés 2016. március 21. napján kelt, március 24. napján került kifüggesztésre, az elfogadó nyilatkozatot 2016. május 23-ig tehették meg az elővásárlási jogosultak, a levétel napja május 24-e volt. Az alperesi beavatkozó elfogadó nyilatkozatot május 19-én tett. 
[13]	Megállapítható, hogy az alperesi beavatkozó szívességi földhasználata az adásvételi szerződés kifüggesztését követően került megalapításra, bejegyzésre, amely az ő kedvezőbb elbírálását eredményezte a szerződés hatósági jóváhagyása során. Felperes szerint a szerződés kifüggesztése után kezdeményezett módosítások, melyek arra irányulnak, hogy az ügyfél a hatósági eljárásban kedvezőbb megítélés alá essék, az eljárás során nem vehetők figyelembe. Azoknak a körülményeknek ugyanis, amelyek egy adott személyt valamely földterület vonatkozásában elővásárlásra jogosulttá tesznek, már a kifüggesztést megelőzően, az adásvételi szerződés megkötésének időpontjában fent kell állniuk. Nézete szerint a Htv. 20. § (2) bekezdése által biztosított pozíció nem illeti meg az alperesi beavatkozót, aki emiatt nem előzi meg a felperest a rangsorban. 
[14]	Felperes rámutatott, hogy azon túl, hogy a helyi földbizottságként eljáró Agrárkamara mindhárom érintett vonatkozásban támogatta a tulajdonszerzést, sorrendet nem határozott meg. Mindegyik esetben ugyanazon általános indokolást tette a támogatás indokaként. A kamarai állásfoglalás nem felel meg a 17/2015. (VI.5.) AB határozatban foglalt követelményeknek, ugyanis az állásfoglalásban a döntés indokait részletesen meg kell határozni. Jelen esetben erre nem került sor, az alperes tehát maga végezte el az érintettek vizsgálatát tévesen, és átvéve ezzel a helyi földbizottságként eljáró Agrárkamara feladatkörét. Összességében megállapítható, hogy az alperes határozata nem helyes ténybeli és jogi alapon nyugszik. A felperes a tárgyaláson előadta még, hogy az alperes jogértelmezése az Fftv. 21. § (3) bekezdését illetően téves, ezzel sérül az Alaptörvényben lefektetett azon rendelkezés, hogy az Alaptörvény és a jogszabályok mindenkire kötelezőek, továbbá a törvény előtti egyenlőség joga, mivel az csak és kizárólag akkor érvényesülhet, ha minden érintett esetében ugyanazt az időpontot figyelembe véve vizsgálják meg az elővásárlásra jogosultság feltételeinek fennállását. A felperes álláspontja szerint ez az időpont a kifüggesztés időpontja, figyelemmel a mező- és erdőgazdasági földek forgalmáról szóló 2013. évi CXXII. törvénnyel összefüggő egyes rendelkezésekről és átmeneti szabályokról szóló 2013. évi CCXII. törvény  (továbbiakban: Fétv.) 17. § (3) bekezdésére is, amelynek értelmében joghatályos közlésnek a hirdetményi úton történő közlés minősül.
[15]	Alperes érdemi ellenkérelmében a kereset elutasítását kérte, és ezzel egyezően az alperesi beavatkozó is.
Az elsőfokú ítélet
[16]	Az elsőfokú bíróság a keresetet elutasította. Megállapította, hogy az alperesi beavatkozó nem gyakorolta visszaélésszerűen a jogait, csupán a már fennálló jogosultságaira hivatkozva érvényesítette a jogszabályok által számára biztosított elővásárlás jogát, a már meglévő jogaihoz kapcsolódóan biztosított magának további jogosultságot, a rendelkezésre álló lehetőségek alapján. Azt nem vitatta felperes sem, hogy alperesi beavatkozó az elővásárlási jogosultságának érvényesítését megelőző 24 hónapban hegyközségi tagsággal rendelkezett, arra pedig lehetősége volt, hogy a szomszédos ingatlanra vonatkozóan földhasználati szerződést kössön, és ezen kettős feltétel fennállására alapítottan a számára az Fftv. 18. § (1) bekezdés e) pontjában, 18. § (2) bekezdés b) pontjában, és 18. § (4) bekezdés b) pontjában foglalt rendelkezések alapján fennálló elővásárlási jogain túl olyan jogosultságot igazoljon az elfogadó nyilatkozata megtételekor, amely alapján az adásvételi szerződés szerinti vevőt és a másik elővásárlásra jogosultat - a felperest - is megelőzte az elővásárlásra jogosultak rangsorában. Nem találta megalapozottnak a bíróság a felperes arra történő hivatkozását sem, hogy az adásvételi szerződés önkormányzat hirdetőtábláján történő kifüggesztésekor kell az elővásárlási jog gyakorlását megalapozó jogoknak meglennie. A bíróság álláspontja szerint ugyanis az arra jogosult elővásárlási jogának akkor kell fennállnia, amikor az Fftv. 21. § (3) bekezdés szerint a közlés időpontjától számított határidőn belül elfogadó nyilatkozatot tesz.
[17]	Az Fftv., és az Fétv. sem tartalmaz rendelkezést arra, hogy az elővásárlási jognak a szerződéskötéskor, vagy az adásvételi szerződésnek a hirdetőtáblára való kifüggesztésekor, esetleg a hirdetményi úton történő közlés kezdő napján kellene fennállnia. Ezért az elővásárlási jog jogosultja legkésőbb a 60 napos határidőnek akár az utolsó napján is tehet elfogadó nyilatkozatot, amennyiben annak megtételekor az Ftv.-ben és az Fétv.-ben rögzített feltételeknek megfelel. A bíróság álláspontja szerint ezt támasztja alá a Kúria Kfv.III.37.388/2016/6. számú ítélete is. A nyilatkozat megtételének időpontjában kell vizsgálni a jogszabályi feltételek fennállását, azaz, hogy abban az időpontban elővásárlásra jogosult-e valójában az elfogadó nyilatkozatot tevő személy. 
[18]	A bíróság nem találta alaposnak a felperesnek arra történő hivatkozását, hogy az Alaptörvényben biztosított törvény előtti egyenlőség alapelve sérül, amennyiben nem azonos időpontban és nem azt vizsgálja a hatóság, hogy az adásvételi szerződés kifüggesztésének az időpontjában fennállnak-e az elővásárlási jog alapjául szolgáló körülmények. 
[19]	A bíróság vizsgálta a felperes arra történő hivatkozását is, hogy a szőlőként nyilvántartott szomszédos föld eladása esetén elővásárlási jog kizárólag a szomszédos föld tulajdonosát illeti-e meg, és a föld használójának csak előhaszonbérleti joga van-e. A bíróság nem osztotta a felperes e körben kifejtett álláspontját, mivel, ha a jogalkotót ez a szándék vezérelte volna, akkor egyértelműen azt rögzítette volna a törvényi szakaszban. A bíróság álláspontja szerint nem egy szűkítően értelmezhető jogosultságot kívánt a jogalkotó hegyközségi tagnak biztosítani. A törvényi szabályozás úgy szól: „A szőlő termőhelyi kataszterében nyilvántartott szomszédos föld eladása vagy haszonbérbe adása esetén elővásárlási, illetve előhaszonbérleti jog illeti meg a hegyközségi tagot, ha ...". Mindkét típusú jogügyletre fennáll tehát a hegyközségi tag „előjogosultsága", amely egyébiránt még az „illetve" kötőszóból is következik. 
[20]	A jogszabály nem szűkítette le a jogosultság gyakorlását akként, hogy csak a szomszédos föld tulajdonosát illetné meg az elővásárlási jog, mivel kedvezőbb helyzetbe akarta hozni a jogalkotó a szomszédos föld használóját is a nem hegyközségi tagokkal szemben, mivel a szőlő termesztése speciális szakértelmet, különös gondozást igényel. A bíróság álláspontja szerint a jogalkotói szánték az volt ennek a törvényhelynek a meghozatalával, hogy a szőlő művelési ágú termőterületek hasznosítása ne aprózódjon el, azok lehetőség szerint a már ott gazdálkodók művelése alatt maradjanak, életképes gazdaságok alakuljanak ki és működjenek.
[21]	Megállapította a bíróság, hogy az alperes tényszerűen és megalapozottan állapította meg, hogy az alperesi beavatkozó a szomszédos terület használója, mivel rendelkezésre állt a hegybíró igazolása, és az általa kiállított hatósági bizonyítvány, amely alapot adott a fenti ténymegállapításnak, továbbá a határozat tartalmazza azt, hogy nem csak a hegybíró által kiadott igazolások, mint közokiratok álltak rendelkezésre, hanem a földműves-, ingatlan-, és földhasználati nyilvántartások adatai, valamint a rendelkezésre álló iratanyag szolgált a határozat alapjául. Azt csakugyan nem jelölte meg az alperes, hogy az iratokból mely okirat szolgált még alapul az alperesi beavatkozó elővásárlási jogosultságának a bizonyítására, azonban a közigazgatási iratok között fellelhető a Vásárosnaményi Járási Hivatal által kiadott földhasználati lap, mely szerint az alperesi beavatkozó a (...) külterület (...) hrsz-ú ingatlannak a használója, szívességi földhasználat jogcímén, valamint a térképmásolat az ingatlanok elhelyezkedéséről. Ezen két okirat konkrét megjelölését valóban nem tartalmazta az alperesi határozat, de ez nem alapozza meg az alperes indokolási kötelezettségének olyan mértékű megsértését, amely az ügy érdemére kihatott volna.

Fellebbezés

[22]	A felperes fellebbezésében kérte az elsőfokú bíróság ítéletének megváltoztatását, a felperes keresetének helyt adó ítélet meghozatalát, az alperes határozata hatályon kívül helyezését, és az alperest perköltségben marasztalását. Nézete szerint a felhívott kúriai ítélet jelen ügyben nem irányadó, az alperesi beavatkozó visszaélésszerűen gyakorolta jogait, mert nem az őt eredetileg megillető jogosultságok alapján megállapított pozíciója szerint került az első helyre az elővásárlásra jogosultak sorrendjében, hanem egy utóbb létrehozott szívességi földhasználat folytán. Az ítélet sérti az Alaptörvény R) cikke (2) bekezdését, és a XV. cikk (1) bekezdését. A felperes szerint a bíróság nem találta megalapozottnak a felperes Alaptörvényben biztosított törvény előtti egyenlőségre történő hivatkozását, de ezt nem indokolta meg, amellyel sértette a polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvény (a továbbiakban: Pp.) 221. § (1) bekezdését. Továbbra is kifogásolta a Htv. 20. § (2) bekezdésének értelmezését, valamint álláspontja szerint nem merítette ki az ítélet a kereseti kérelmet teljes körűen, sértve ezzel a Pp. 213. § (1) bekezdését.  A bíróság a felek által elé tárt bizonyítékokat tévesen, nem a Pp. 206. § (1) bekezdésben megfelelően mérlegelte. Annak ellenére, hogy az alperes megsértette a Ket. 50. § (1) bekezdését és a 72. § (1) bekezdés ea) pontjait, a bíróság mégis megalapozottnak találta a határozatot. 
A másodfokú ítélet
[23]	A másodfokú bíróság az elsőfokú bíróság ítéletét helybenhagyta. Megállapította, hogy a felhívott kúriai ítélet jelen ügyben is irányadó és alkalmazható. A jogszabályi rendelkezésekből az következik, hogy az elővásárlási jog jogosultja a nyilatkozat benyújtásával egyidejűleg igazolja a jogosultság fennállását, és ez az igazolás és nyilatkozat megtörténhet a határidő utolsó napján is. Felperesi értelmezést jogszabály nem támasztja alá. Alaptalan az a fellebbezési érvelés is, hogy az ítélet sértené a Pp. 221. § (1) bekezdését. Az elsőfokú ítélet a 15. oldal utolsó bekezdésében a szükséges mértékben megindokolta, hogy miért nem találta alaposnak a felperes törvény előtti egyenlőség elvével kapcsolatos érvelését. Alaptalan a fellebbezés a Htv. 20. § (2) bekezdés megsértése vonatkozásában is, mert e körben részletesen indokolta az elsőfokú ítélet, hogy miért nem fogadta el a felperes álláspontját. A jogszabály szövegében a „vagy" és „illetve" szavak semmiképpen nem támasztották alá a felperes értelmezését arra, hogy a használót elővásárlási jog ne illette volna meg. Alaptalan volt a felperes hivatkozása a Pp. 206. § (1) bekezdés szabályainak megsértésére is. Nem volt olyan lényeges eljárási szabálysértés a közigazgatási eljárásban, amelyet az alperes elkövetett és amely az ügy érdemére kihatással lett volna. 
[24]	Alaptalan a fellebbezés arra vonatkozóan is, hogy az  Agrárkamara állásfoglalása nem felelt meg az Alkotmánybíróság határozatában foglalt követelményeknek. A felperesnek mint az elővásárlási jog bejelentőjének lehetősége lett volna arra, hogy az Agrárkamara döntése ellen kifogással éljen, ezt nem tette, ami utóbb már nem pótolható. Az alperes nem lépte túl feladat és hatáskörét, e körben egyéb jogsértést a felperes nem is jelölt meg. Az elsőfokú bíróság az ítéletében erre a felperesi kifogásra is választ adott, semmilyen módon nem sértette meg a Pp. 213. § (1) bekezdésben írt teljes keresetre kiterjedő indokolási kötelezettségét.
A felülvizsgálati kérelem és ellenkérelem
[25]	A jogerős ítélettel szemben felperes terjesztett elő felülvizsgálati kérelmet. Kérte a Kúriától  a jogerős ítélet megváltoztatását, a keresetének helyt adó ítéletet hozatalát, „amelyben az alperes határozatát az első fokra kiterjedően hatályon kívül helyezi", egyben marasztalja alperest a perköltségben. Felperes álláspontja szerint a másodfokú bíróság ítéletét téves indokokkal támasztotta alá, ezáltal téves jogi következtetéseket vont le, amikor az elsőfokú bíróság ítéletét hatályában fenntartotta. Az ítélet sérti az Alaptörvény R) cikk (2) bekezdését, XV. cikk (1) bekezdését, Ftv. 21. § (1) bekezdését, a Htv. 20. § (2) bekezdését, valamint a Pp. 206. §  (1) bekezdését és 221. § (1) bekezdéseit is. Az első- és másodfokú bíróságok teljes mértékben figyelmen kívül hagyták annak tényét, hogy a szintén elfogadó nyilatkozatot tevő alperesi beavatkozó visszaélésszerűen gyakorolta jogait, mivel az utóbb létrehozott szívességi földhasználat folytán került abba a helyzetbe, hogy a felperest a rangsorban megelőzze. Mivel a másodfokú bíróság nem reagált felperesnek azon hivatkozására, hogy az alperesi beavatkozó visszaélésszerűen gyakorolta jogait, megsértette a Pp. 206. § (1) bekezdését, hiszen a felperes hivatkozását az ítélethozatal során egyáltalán nem is mérlegelte. 
[26]	Az ítélet sérti továbbá az Alaptörvény R) cikk (2) bekezdését és XV. cikk (1) bekezdését, mert az alperes, illetve bíróságok jogértelmezése és joggyakorlata a törvény előtti egyenlőség alkotmányos elvébe ütközik. Ezen álláspontra sem az elsőfokú, sem pedig a jogerős ítélet nem adott indokot részletesen, ezért a jogerős ítélet a Pp. 221. § (1) bekezdésébe ütközik. 
[27]	A Htv. 20. § (2) bekezdését is sérti a jogerős ítélet, mivel a szőlőként nyilvántartott ingatlan eladása esetén a jogszabályi rendelkezés értelmében a szomszédos terület tulajdonosát illeti meg az elővásárlási jog, és nem a szomszédos terület használóját. Felperes ugyan rámutatott arra, hogy 2017. január 1. napjától hatályos időállapotban a módosított törvény már valóban a szomszédos földet használó hegyközségi tagnak is biztosít elővásárlási jogosultságot, azonban az alperesi határozat meghozatalának időpontjában ez még nem volt így. Felperes nézete szerint a törvény hivatkozott 20. § (2) bekezdése nem felel meg a normavilágosság követelményének, ezért sérti a tisztességes eljáráshoz fűződő alkotmányos jogot. Ennél fogva a Htv. 20. § (2) bekezdésre alapított elővásárlási jogot nem lehet figyelembe venni. 
[28]	Felperes rámutatott, hogy a jogerős ítélet sérti az Fftv. 21. § (1) bekezdését, ugyanis a hivatkozott jogszabályhely értelmében az eladónak a szerződést közvetlenül is közölnie kell azokkal, akiknek az elővásárlási joga más törvényen vagy megállapodáson alapul. Az eladótól nem várható el, hogy tudja, kik azok a szomszédok, akik a hegyközségnek legalább 24 hónapja tagjai, ezért az eladónak a hegyközség bíróját kellett volna értesíteni az adásvételi szerződésről. 
[29]	A felperes az értesítés körében hivatkozott még a természet védelméről szóló 1996. évi LIII. törvény (továbbiakban: Tvtv.) 68. § (6) és (7) bekezdésére is. Az adásvételi szerződés 5. pontjában szerepel, hogy az adás-vétel tárgyát képező ingatlan „védett terület", a tulajdoni lap ezt tovább konkretizálja, és abból az állapítható meg, hogy az ingatlan természetvédelmi terület. Ezért az államot elővásárlási jog illeti meg, miből következően az adásvételi szerződés megkötéséről a Hortobágyi Nemzeti Park Igazgatóságát is közvetlenül értesíteni kellett volna. Fentiek nem történtek meg, illetőleg ezt az alperes nem vizsgálta, az eljáró bíróságok pedig azt állapították meg, hogy az alperes eljárása jogszerű volt, ezért a jogerős ítélet az Ftv. 21. § (1) bekezdését sérti. 
[30]	Felperes álláspontja szerint tévesen állapította meg a másodfokú bíróság, hogy az elsőfokú bíróság ítéletének 15. oldal utolsó bekezdésében „a szükséges mértékben megindokolta miért nem találta alaposnak a felperes törvény előtti egyenlőség elvére hivatkozását". Felperes álláspontja szerint az elsőfokú bíróság által rögzített álláspont indokolásként nem fogadható el, ugyanis hiányzik a konkrét magyarázat. 
[31]	Végezetül rámutatott a felperes, hogy az a hivatkozás, mely szerint a felperesnek korábban lett volna lehetősége kifogás előterjesztésére azért nem helytálló, mert a felperestől nem volt elvárható, hogy megtámadjon egy olyan döntést, amelyben az ő tulajdonszerzése is támogatva volt, azonban egyéb okból nem felel meg az előírásoknak. A másodfokú bíróság álláspontjával ellentétben alperes ténylegesen túllépte a hatáskörét, hiszen az Agrárkamara által nem részletezett indokolást maga az alperes pótolta azáltal, hogy az alperes és nem az Agrárkamara vizsgálta meg az érintett személyek jogosultságát.
[32]	Az alperes és alperesi beavatkozó felülvizsgálati ellenkérelmet nem terjesztettek elő.
A Kúria döntése és jogi indokai
[33]	A felülvizsgálati kérelem az alábbiak szerint nem alapos.
[34]	A Pp. 275. § (1), (2) bekezdései értelmében a felülvizsgálati eljárásban bizonyítás felvételének helye nincs. A Kúria a felülvizsgálati kérelem elbírálása során a rendelkezésre álló iratok alapján a felülvizsgálati kérelem keretei között dönt. A felülvizsgálati kérelem tárgya a jogerős ítélet jogszerűségének megítélése. 
[35]	A Kúria megállapította, hogy a jogerős ítélet a felülvizsgálati kérelemben foglalt okból nem jogszabálysértő. A Kúria az elsőfokú ítéletet helybenhagyó jogerős ítélet indokait osztja, annak ismétlése nélkül, a felülvizsgálati kérelemben foglaltakra tekintettel az alábbiakra mutat rá:
[36]	Magyarország Alaptörvénye R) cikk (2) bekezdés értelmében: Az Alaptörvény és a jogszabályok mindenkire kötelezőek. 
[37]	A XV. cikk (1) bekezdése szerint: A törvény előtt mindenki egyenlő. Minden ember jogképes. 
[38]	Az Fftv. 21. § (3) bekezdése első két mondata alapján: A közlés kezdő napja az adás-vételi szerződések a polgármesteri hivatala hirdetőtábláján történő kifüggesztését követő nap. Az elővásárlási jog jogosultja a közlés kezdő napjától számított 60 napos jogvesztő határidőn belül tehet az adás-vételi szerződésre elfogadó, vagy az elővásárlási jogáról lemondó nyilatkozatot. 
[39]	A Htv. 20. § (2) bekezdésének a perben releváns időállapotban hatályos szövege szerint: a szőlő termőhelyi kataszterében nyilvántartott szomszédos föld eladása vagy haszonbérbeadása esetén elővásárlási, illetve előhaszonbérleti jog illeti meg a hegyközségi tagot, ha ezen jogának érvényesítését megelőző 24 hónapban folyamatos hegyközségi tagsággal rendelkezett. 
[40]	Az Fétv. 103/A. § (1) bekezdése alapján: a helyi földbizottság az állásfoglalását a települési önkormányzat jegyzője annak kézhezvételét követő három napon belül a települési önkormányzat polgármesteri hivatala, illetve közös önkormányzati hivatal esetében a közös önkormányzati hivatal hirdetőtábláján öt napra kifüggeszti. Az állásfoglalás ellen - öt napon belül - az eladó, a vevő, illetve a határidőben elfogadó nyilatkozatot tevő elővásárlásra jogosult kifogást terjeszthet elő, a települési önkormányzat képviselő-testületénél. A kifogást a jegyzőhöz kell benyújtani, a kifogás benyújtásáról és annak időpontjáról a jegyző haladéktalanul értesíti a mezőgazdasági igazgatási szervet.
[41]	A Kúria a felülvizsgálati kérelemnek az Alaptörvénnyel kapcsolatos felvetéseivel összefüggésben rögzíti: A felperes az Alaptörvény sérelmét két aspektusból jelölte meg. Egyrészt arra hivatkozott, hogy az Fftv.-t és a Htv.-t helytelenül értelmezte az alperes és a bíróságok is, mert nem tulajdonítottak jelentőséget annak, hogy az alperesi beavatkozó „utólag" megteremtett feltétel következtében került kedvezőbb helyzetbe, mint a felperes, ami a törvény előtti egyenlőség alkotmányos elvébe ütközik. 
[42]	Másrészt arra utalt, hogy a Htv. perben releváns rendelkezése olyannyira nem egyértelmű, hogy azt a normavilágosság és ezáltal a tisztességes eljárás sérelme miatt a jogvita eldöntésénél teljesen figyelmen kívül kellene hagyni, az ügyletet kizárólag az Fftv. rendelkezései alapján kellene megítélni, a rangsort annak alapján felállítani.
[43]	A Kúria e felvetésekkel kapcsolatban rögzíti, hogy a felperes a megelőző kétfokú bírósági eljárásban arra nem hivatkozott, hogy a Htv. rendelkezése teljesen értelmezhetetlen, miáltal alkalmazhatatlan is. Felperes ezt a felülvizsgálati kérelemben említi először. Korábban arra utalt, hogy a Htv. rendelkezését rosszul értelmezték az alperes és a bíróságok, mert annak helyes értelme a felperes szerint az, hogy csak a szomszédos ingatlan tulajdonosának van elővásárlási joga és nem a használójának. A Kúria e körben arra utal, hogy a felülvizsgálat tárgya csak a keresetben foglalt hivatkozás lehet, annak vizsgálatára és felülvizsgálatára van mód.
[44]	A felperes továbbá a fellebbezésében és a felülvizsgálati kérelmében is azt kifogásolta, hogy az alkotmányos felvetése (a törvény előtti egyenlőség sérelme), melyet az elővásárlási jog gyakorlásával kapcsolatos feltételek „időben mikori" fennállásával hozott összefüggésbe, nem került kellően mélységben megindokolásra, nem mérlegelték a bíróságok, hogy a beavatkozó „ visszaélésszerűen" gyakorolta jogát.
[45]	A Kúria rámutat, hogy a felperes azon alkotmányossági felvetésére, amit már a keresete is tartalmazott, a bíróságok a szükséges körben válaszoltak, és annak alaptalanságát indokolták. A Kúria ismétlés nélkül utal arra, hogy a jognyilatkozat tétel időpontjának és annak tartalmának konkrét ügyben való jogszabályba ütközését, és ezáltal az ügyben releváns, a felperes álláspontját megerősítő voltát a felperes nem támasztotta alá. E kérdésben ugyanakkor az elsőfokú és másodfokú bíróság is állást foglalt, és nem maradt a Pp. 221. § (1) bekezdése szerinti indokolási hiányosság, amivel a Kúria is egyetért. Helyesen mutattak rá a bíróságok, hogy azon felperesi álláspontnak, hogy a feltételeknek a a szerződés kifüggesztésekor már fenn kell állniuk, nincs jogszabályi alapja. A feltételeknek az Fftv. rendelkezései szerint a nyilatkozattételkor kell meglenniük. 
[46]	Helyesen hivatkozott az elsőfokú bíróság a Kúria Kfv.III.37.388/2016/6. számú ítéletére, melyben hasonló jogkérdésben azt mondta ki, hogy: „ az arra jogosult elővásárlási jogának akkor kell fennállnia, amikor az Fftv. 21. § (3) bekezdése szerint a közlés időpontjától számított határidőn belül elfogadó nyilatkozatot tesz. Az Fftv. 18. § (3) bekezdésének és 21. § (1)-(3) bekezdésének együttes értelmezése alapján arra vonható le következtetés, hogy sem az Fftv., sem az Fétv. nem tartalmaz rendelkezést arra, hogy az elővásárlási jognak a szerződéskötéskor, az adás-vételi szerződésnek a hirdetőtáblán való kifüggesztésekor, esetleg a hirdetményi úton történő közlés kezdő napján kellene fennállnia, ezért az elővásárlási jog jogosultja legkésőbb a 60 napos határidőnek akár az utolsó napján is tehet elfogadó nyilatkozatot, amennyiben annak megtételekor az Fftv.-ben és az Fétv.-ben rögzített feltételeknek megfelel."
[47]	E kúriai döntés érdemi lényege is tehát az, hogy a nyilatkozat határidőben érkezzen és a benyújtásakor feleljen meg a jogszabályi feltételeknek. Nincs ettől eltérő szabályozás, ilyenre a felperes sem hivatkozott, ennél fogva az egyenlő bánásmód sérelme, illetve a visszaélésszerű joggyakorlás vizsgálatának szükségessége nem merült fel, nem kellett, hogy felmerüljön. 
[48]	Rámutat a Kúria, hogy a Htv. 20. § (2) bekezdését az alperes és mindkét fokú bíróság is helyesen értelmezte. A jogszabályból nem olvasható ki az a felperesi értelmezés, hogy az elővásárlási jog a szomszédos ingatlan esetében csak annak tulajdonosát illetné meg, és ezt nem erősíti meg a felperes által hivatkozott „jogfejlődés" iránya sem. A releváns jogszabály szövegben az a lényeg, hogy „szomszéd" legyen az elővásárló, nem szól a norma külön sem (szomszéd)tulajdonosról, sem (szomszéd)használóról. Az elővásárlást, illetve előhaszonbérletet azért említi, mert ezen jogcímeken való földszerzés esetén élvez a hegyközségi tag előnyt. 
[49]	Nem változtatott érdemben a szabályozáson a 2017. január 1-jén hatályba lépett módosítás sem, amely a Htv. 20/A. § (1)-(2) bekezdésében lényegében csak „szétbontotta" a szomszédos föld eladása, illetve haszonbérbeadására vonatkozó szabályokat, de mindkét esetben a lehetséges vevő vagy haszonbérlő vonatkozásában a „használót" mint gyűjtőfogalmat jelöli meg. A jogszabály módosításból nem következik, hogy a perbeli esetben alkalmazandó időállapot szerinti szöveget az alperes és a bíróságok rosszul értelmezték volna. 
[50]	Rámutat arra is a Kúria, hogy az Agrárkamarai állásfoglalás megtámadásának elmaradása ténykérdés. Senki nem kifogásolta sem az indokolás vélt hiányosságát, sem pedig azt, hogy az Agrárkamara nem állított fel sorrendet. Nem releváns, hogy az érintetteket milyen megfontolás vezérelte abban, hogy az állásfoglalás ellen nem tettek kifogást, mert azt már utóbb nem vitathatják, a perben nem érvényesíthetik. Nem merült fel továbbá az alperes általi hatáskör túllépés, hiszen amint arra az alperesi határozat is utalt, nem kizárt, hogy az Agrárkamara több jelöltet is támogathasson, (Fftv. 25. § (2) bekezdés).
[51]	Végezetül rögzíti a Kúria, hogy a felperes a felülvizsgálati kérelmében olyan új érvrendszert is felhozott az Fftv. 21. § (1) bekezdésével összefüggésben, konkrétan a Tvtv. 68. § (6) és (7) bekezdésének sérelmét, amelyre nem hivatkozott a keresetlevelében. Ennél fogva értelemszerűen e kérdéseket az elsőfokú bíróság értékelni nem tudta, nem volt része az elsőfokú eljárásnak, így az ítélet indokolásának sem. Ezt már felülvizsgálati kérelmében nem teheti vita tárgyává a felperes, azt vizsgálni a Kúriának sem volt módja. 
[52]	Fentiekre tekintettel a Kúria az érdemben helyes jogerős ítéletet a Pp. 275. § (3) bekezdése alapján hatályában fenntartotta.
A döntés elvi tartalma
[53]	Az elővásárlási jog jogosultja legkésőbb a 60 napos határidő utolsó napján is tehet joghatályos elfogadó nyilatkozatot, amennyiben annak megtételekor a törvényben rögzített feltételeknek megfelel.
[54]	A hegyközségi tagságon alapuló elővásárlási jogot megalapozza a szőlő művelésű ágú szomszédos ingatlanon fennálló tulajdon- és használati jog is.
Záró rész
[55]	A Kúria a felülvizsgálati kérelmet a Pp. 274. § (1) bekezdése alapján tárgyaláson kívül bírálta el.
[56]	Tekintettel arra, hogy az alperes és az alperesi beavatkozó ellenkérelmet nem terjesztettek elő, így részükről felülvizsgálati perköltség nem merült fel.
[57]	A felülvizsgálati eljárási illetéket az Illetékekről szóló 1990. évi XCIII. törvény 50. § (1) bekezdés szerinti mértékben a költségmentességről szóló 6/1986. (VI.26.) IM rendelet 13. §  (2) bekezdése alapján a felperes viseli.
[58]	A további felülvizsgálat lehetőségét a Pp. 271. § (1) bekezdés e) pontja zárja ki.

Budapest, 2018. szeptember 4.

Dr. Kovács András s.k. a tanács elnöke, Dr. Mudráné dr. Láng Erzsébet s.k. előadó bíró, 
Dr. Fekete Ildikó s.k. bíró