A Kúria
mint felülvizsgálati bíróság
ítélete
Az ügy száma: Kfv.VI.37.471/2016/7.

A tanács tagjai: Dr. Sperka Kálmán a tanács elnöke, Dr. Sugár Tamás előadó bíró, Dr. Mudráné Dr. Láng Erzsébet bíró
	
A felperes: I.rendű felperes neve 

A felperes képviselője: Dr. ... pártfogó ügyvéd
	
Az alperes: alperes neve Hallgatói Jogorvoslati Bizottság (alperes címe)

Az alperes képviselője: Dr. ... jogtanácsos
	
A per tárgya: oktatási ügyben hozott közigazgatási határozat felülvizsgálata

A felülvizsgálati kérelmet benyújtó fél: a felperes

A felülvizsgálati kérelem száma: 14.

Az elsőfokú bíróság neve, határozatának kelte és száma: Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 2015. december 16-án kel 21.K.32.775/2015/13. számú ítélete
Rendelkező rész 
A Kúria a Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 21.K.32.775/2015/13. számú ítéletét és az alperes 5/2015/HJB/VIK számú határozatát a szolgáltatási díjra vonatkozó rendelkezés körében hatályon kívül helyezi, ezt meghaladóan az ítéletet hatályában fenntartja.
Kötelezi a felperest, hogy fizessen meg 15 napon belül az alperesnek összesen 20.000.- (húszezer) forint elsőfokú és felülvizsgálati eljárási költséget.
A kereseti és a felülvizsgálati eljárási illetéket az állam viseli.
A felperes részére kirendelt pártfogó ügyvéd díját az állam viseli.
Az ítélet ellen felülvizsgálatnak nincs helye.
Indokolás
A felülvizsgálat alapjául szolgáló tényállás
[1]	A felperes az alperes hallgatójaként 2015. április 30-án „Egyéb kérések/13720" azonosítójú kérelmet nyújtott be az egyetem felé. Ebben kérte a szabályosan megírt és beadott számonkérése második és harmadik feladatának kijavítását és értékelését, valamint ennek beszámítását a teljes dolgozata értékelésébe. Az elsőfokú egyetemi szervként eljárt Dr. ... oktatási dékánhelyettes határozatával a felperes kérelmének részben helyt adott. Egyrészt rögzítette, hogy a kérdéses feladatok kijavítását az oktatók az érintett hallgatók kérésére vállalják, de azok a végeredménybe nem számíthatók be a beugró kérdések nem elfogadható szintre történő megoldása esetén. Az oktatási dékánhelyettes határozatát a Kari Tanulmányi Bizottság (a továbbiakban: KTB) által rá átruházott hatáskörben hozta meg.
[2]	Az elsőfokú határozattal szemben a felperes fellebbezést terjesztett elő, az alperes a 2015. május 27-én kelt 5/2015/HJB/VIK. számú határozatával az elsőfokú határozatot hatályában fenntartotta. Kötelezte a felperest a hallgatók által fizetendő egyéb díjakról szóló 2/2013. (I.31.) Rektori Utasítás (a továbbiakban: Utasítás) 1. § (2) bekezdés i) pontja alapján 3000.- forint szolgáltatási díj megfizetésére. Az indokolásban kifejtette, a felperes számonkérése a Tanulmányi és Vizsgaszabályzat (a továbbiakban: TVSZ) vonatkozó szabályainak megfelelően történt, az első fokon eljárt szerv jogszabálysértést nem követett el. Az alperes eljárt eseti bizottságának elnökeként a másodfokú határozatot Dr. ... írta alá. 
	A kereseti kérelem
[3]	A felperes keresetében eljárási- és anyagi jogi jogszabálysértésekre hivatkozással kérte az alperesi határozat bírósági felülvizsgálatát. Az első bírósági tárgyaláson meghatalmazottja képviselte, aki a keresetet változatlanul fenntartotta. Ezt követően a felperes részére az illetékes hatóság pártfogó ügyvédet rendelt ki, aki a második bírósági tárgyaláson szóban és írásban előterjesztett nyilatkozatában új jogszabálysértéseket jelölt meg.

	Az elsőfokú ítélet

[4]	A közigazgatási és munkaügyi bíróság jogerős ítéletében a keresetet elutasította. Megállapította, a jogorvoslati kérelem elbírálása során nem járt el olyan személy, aki az elsőfokú határozatot hozta, nincs adat, amely az alperesi elnök tárgyilagos és befolyásmentes eljárása ellen szólna. A TVSZ alkotmányossági és törvényességi vizsgálata nem tárgya a közigazgatási pernek. Nem releváns az a felperesi hivatkozás, hogy az elsőfokú határozat nem felel meg a formai követelményeknek, mert a per tárgya az alperesi határozat felülvizsgálata. Az ügy érdemére nem hat ki azon eljárási jogszabálysértés, miszerint a támadott határozat bélyegzőt nem tartalmaz. Az alperesi határozat indokolása a rendelkező résszel egy ponton ellentmondásban van, de a döntés rendelkező része egyértelmű, annak tartalma pontosan megállapítható.
[5]	Az elsőfokú bíróság hangsúlyozta, a nemzeti felsőoktatásról szóló 2011. évi CCIV. törvény (a továbbiakban: Nftv.) 81. § (2) bekezdésében megjelölt mentesség nem terjed ki a felperesre kiszabott jogorvoslati szolgáltatási díjra. Ebben a körben különbséget kell tenni az igazgatási szolgáltatási díj és az eljárási szolgáltatási díj között, melyet megtesz az illetékekről szóló 1990. évi XCIII. törvény (a továbbiakban: Itv.) is. Az Utasítás alapján a fellebbezési szolgáltatási díját az alperes jogszerűen terhelte a felperesre. Nem helytálló az a felperesi hivatkozás, mely szerint az alperes nem határozott a fellebbezésében foglalt kérelméről, hogy mentesítsék a szolgáltatási díj alól. Annak megfizetésére kötelezés egyben döntés arról is, hogy a mentesítési kérelem elutasításra került. A bíróság rámutatott, a felperes keresetét legkésőbb az első tárgyaláson változtathatja meg, így nem vehetők figyelembe az ügy második érdemi tárgyalásán tett felperesi hivatkozások a TVSZ 9. § (4), (5) bekezdésének, 13. § (1) és (4) bekezdésének, valamint a polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvény (a továbbiakban: Pp.) 339/B. §-ának megsértésére vonatkozóan. A felperes meghatalmazottja az első érdemi tárgyaláson maga fejtette ki, hogy az alperes határozati érdemét nem vitatják, mert nem tisztességes eljárásban született meg ez a döntés. 
A felülvizsgálati kérelem és ellenkérelem
[6]	A jogerős ítélet ellen a felperes terjesztett elő felülvizsgálati kérelmet annak az alperesi- és elsőfokú határozatra is kiterjedő hatályon kívül helyezése és az elsőfokú szerv új eljárásra kötelezése iránt. Érvelése szerint az ítélet sérti a Pp. 7. §-át, 151. § (1) bekezdését, 221. § (1) bekezdését, 335/A. §-át, 339/B. §-át, az Nftv. igazgatási szolgáltatási díjra vonatkozó rendelkezéseit, a felsőoktatásban részt vevő hallgatók juttatásairól és az általuk fizetendő egyes térítésekről szóló 51/2007. (III.26.) Korm. rendelet (a továbbiakban: Rendelet) előírásait és a TVSZ 9. § (4), (5) bekezdéseit, valamint 13. § (1), (4) bekezdéseit. 
[7]	Hangsúlyozta, jogi képviselője a második tárgyaláson jogi álláspontját fejtette ki, ami nem tekinthető a kereset módosításának vagy kiterjesztésének. Ebből adódóan a bíróságnak érdemben el kellett volna bírálnia az anyagi jogszabálysértésekre vonatkozó előadásait. A bíróság nem megfelelően értelmezte az Nftv. igazgatási szolgáltatási díjra irányadó szabályait. A hallgató jogorvoslati eljárásért kirótt 3000.- forintos szolgáltatási díj a képzés keretébe tartozó díjnak minősül, melynek kiszabását az Nftv. 81. § (2) bekezdése tiltja. Helytelenül állapította meg a bíróság, miszerint különbséget kell tenni az eljárási szolgáltatási díj és az igazgatási szolgáltatási díj között. Az alperesen kívüli 53 felsőoktatási intézmény a jogorvoslatokért díjat semmilyen formában nem szed, az alperes ilyen díjat kiszabó döntése ellentétes az egyenlő bánásmód követelményével.
[8]	A felperes rámutatott, a bíróság nem vizsgálta azt a felvetését, hogy a jogorvoslati díj elengedés iránti kérelme érdemben nem került elbírálásra és az alperes nem tartotta be a Pp. 339/B. §-ában és a Rendeletben előírt kötelezettségeit. A bíróság az első felperesi beadványban megfogalmazott kérés ellenére nem adott előzetes tájékoztatást a pártfogó ügyvéd kijelölésének menetéről, ezen nyomós okból az első érdemi tárgyalást nem halasztotta el, ami a felperes hátrányára szolgált, mert ő nem volt tisztában az első érdemi tárgyalás jelentőségével. Jogszabálysértő az ítélet azon része is, miszerint ellene fellebbezésnek nincs helye. 
[9]	Az alperes felülvizsgálati ellenkérelmében a jogerős ítélet hatályában fenntartását indítványozta.
A Kúria döntése és jogi indokai
[10]	A felülvizsgálati kérelem kisebb részt alapos, nagyobb részt alaptalan.
[11]	A Pp. 275. § (1) és (2) bekezdésére figyelemmel a felülvizsgálati eljárásban bizonyítás felvételének nincs helye, a Kúria a felülvizsgálati kérelem elbírálása során a rendelkezésre álló iratok alapján dönt. A jogerős ítélet csak a felülvizsgálati kérelem és a csatlakozó felülvizsgálati kérelem keretei között vizsgálható felül.
[12]	A Kúria álláspontja szerint az elsőfokú bíróság a pontosan és törvényesen megállapított tényállásból a felülvizsgálati kérelmet érintő körben a jogvita érdemében helyes, míg a szolgáltatási díj vonatkozásában nem helytálló jogi következtetést vont le.
[13]	A Kúria elsődlegesen kiemeli, a közigazgatási és munkaügyi bíróság vizsgálta az első- és másodfokú eljárás teljes anyagát, a felek perbeli nyilatkozatait, beadványait, ily módon a bizonyítékokat a Pp. 206. § (1) bekezdése alapján a maguk összességében értékelte és helyesen állapította meg, hogy a kereset nem alapos. Jogszabálysértést ebben a körben a rögzített tényállás iratellenessége, a bizonyítékok kirívóan okszerűtlen vagy a logika szabályaival ellentétes mérlegelése alapozhat meg, ilyen jogsértést azonban a felülvizsgálati bíróság nem tárt fel.
[14]	A Pp. 335/A. § (1) bekezdése értelmében a felperes a keresetét legkésőbb az első tárgyaláson (141. § (1) bekezdés) változtathatja meg. A keresetet azonban a közigazgatási határozatnak a keresetlevéllel nem támadott önálló - a határozat egyéb rendelkezéseitől egyértelműen elkülöníthető - rendelkezésére csak perindításra nyitva álló határidőn belül lehet kiterjeszteni. 
[15]	A felperes keresetlevelében és az első tárgyaláson - melyen meghatalmazottja képviselte - a Pp. 339/B. §-ának, valamint a TVSZ 9. § (4), (5) bekezdésének, 13. § (1), (4) bekezdésének megsértését nem jelölte meg, erre először jogi képviselője útján hivatkozott a 2015. december 16. napján megtartott második tárgyaláson. Az első tárgyaláson meghatalmazottja előadta: „Azért nem mentünk bele a határozat érdemének a támadásába, mert nem tisztességes eljárásban született ez a határozat a fent kifejtettek szerint. Álláspontunk szerint az az elsődleges, hogy legyen egy ilyen tisztességes eljárás, és hogy ha ilyenben, majd egy új eljárásban megszületik a határozat, akkor tudjuk majd érdemben is vitatni azt." 
[16]	A második tárgyaláson előadott jogszabálysértések elkésetten kerültek előterjesztésre, így azokkal érdemben sem az elsőfokú bíróság, sem a Kúria nem foglalkozhatott. A felülvizsgálati bíróság nem osztja a felperes azon okfejtését, hogy jogi képviselője a második tárgyaláson jogi álláspontját fejtette ki, ami nem tekinthető a kereset módosításának vagy kiterjesztésének. Ezzel szemben a felperes keresetét az első tárgyalást követően megváltoztatta, a második tárgyaláson előadottak nem a korábban már előterjesztett jogszabálysértésekhez kapcsolódnak. A jogerős ítélet nem sérti a Pp. 335/A. § (1) bekezdését. 
[17]	A felperes keresetlevelében teljes személyes költségmentességet kért, majd az első tárgyaláson a nyilatkozatok megtételét követően a felperesi meghatalmazott a felperes részére pártfogó ügyvéd kirendelését kérte, az eljáró bíró pedig tájékoztatta a meghatalmazottat ennek menetéről. Ezt követően nyújtotta be a felperes pártfogó ügyvédjének meghatalmazását és került sor a második tárgyaláson a kereset megváltoztatására.
[18]	A Kúria rámutat, az elsőfokú bíróság nem sértette meg a Pp. 7. § (1) bekezdését, a felperes számára a szükséges tájékoztatást megadta. Az első tárgyalás elhalasztásának a Pp. 151. § (1) bekezdésében meghatározott indokai nem álltak fenn.
[19]	Az Nftv. 81. § (2) bekezdése értelmében a magyar állami (rész) ösztöndíjjal támogatott képzés keretében - jogszabály eltérő rendelkezésének hiányában - a felsőoktatási intézmény nem kérhet igazgatási szolgáltatási díjat (pl. beiratkozási díj). A 82. § (1) bekezdése négy pontban határozza meg a magyar állami (rész) ösztöndíjjal támogatott képzés keretében a hallgató által térítési díj fizetése mellett igénybe vehető szolgáltatásokat, melyek között nem szerepel a jogorvoslati szolgáltatási díj. Az Utasítás 1. § (2) bekezdés i) pontja rögzíti, a hallgatótól többletszolgáltatások igénybevételéért szolgáltatási díj szedhető az alábbi esetekben: amennyiben a hallgató a BME döntése ellen a HJB-hez nyújt be fellebbezést, a szolgáltatási díj mértéke 3000.- forint.
[20]	A felülvizsgálati bíróság rámutat, az alperesi határozatban kiszabott jogorvoslati szolgáltatási díj jogszerűsége tekintetében elsődlegesen az Nftv. hivatkozott rendelkezései az irányadók, amennyiben az Utasítás 1. § (2) bekezdés i) pontja ezen jogszabályhelyekkel ellentétes, úgy nem alkalmazható. A Kúria nem osztja az elsőfokú bíróság okfejtését, miszerint a jogorvoslati szolgáltatási díj nem minősül képzéssel kapcsolatos szolgáltatási díjnak. Ezzel szemben a jogorvoslat jogát és a gyakorlásához kapcsolódó szabályokat az Nftv. 57.-58. §-aiban szabályozza, mely jog egyértelműen a képzéshez kapcsolódik. A jogerős ítéletben hivatkozott igazgatási szolgáltatási díj és eljárási szolgáltatási díj megkülönböztetést az Nftv. nem ismeri, az Itv.-re, mint analóg jogszabályra történő hivatkozás nem jogszerű, mert jelen jogviszonyra nem az Itv., hanem az Nftv. az irányadó. A jogorvoslati szolgáltatási díj olyan igazgatási szolgáltatási díjnak minősül, melyet a felsőoktatási intézmény az állami ösztöndíjas hallgatóra nem szabhat ki. Ezért az Utasítás 1. § (2) bekezdés i) pontja az állami ösztöndíjas hallgatók tekintetében ellentétes az Nftv. 81. § (2) bekezdésével, a felperes kötelezése a 3000.- forintos szolgáltatási díj megfizetésére sérti ezt a jogszabályhelyet.
[21]	A támadott ítélet jogorvoslati tájékoztatása törvényes, ellene a Pp. 340. § (1) bekezdése szerint fellebbezésnek nincs helye, a 340. § (2) bekezdése a perbeli jogviszonyra nem alkalmazható, mert az elsőfokú határozat ellen fellebbezésnek van helye. 
[22]	A Kúria az Nftv. 58. § (2) bekezdését és a Pp. 275. § (4) bekezdését alkalmazva a jogerős ítéletet és az alperes határozatát a szolgáltatási díjra vonatkozóan rendelkezés körében hatályon kívül helyezte, ezt meghaladóan az ítéletet hatályában fenntartotta.
A döntés elvi tartalma
[23]	Jogorvoslati szolgáltatási díj a magyar állami ösztöndíjas hallgatóra nem szabható ki.
Záró rész
[24]	A Kúria a felülvizsgálati kérelmet a Pp. 274. § (1) bekezdésére tekintettel tárgyaláson kívül bírálta el.
[25]	A nagyobb részt pervesztes felperes a Pp. 81. § (1) bekezdés alapján köteles az alperes részére  elsőfokú és felülvizsgálati eljárási költség megfizetésére. 
[26]	A felperes teljes személyes költségmentessége és az alperes személyes illetékmentessége folytán a feljegyzett kereseti és felülvizsgálati eljárási illetéket az állam viseli az 1990. évi XCIII. törvény 5. § (1) bekezdése, 43. § (3) bekezdése, 50. § (1) bekezdése és a költségmentesség alkalmazásáról szóló 6/1986. (VI.26.) IM rendelet 14. §-a szerint.
[27]	Az ítélet elleni felülvizsgálatot a Pp. 271. § (1) bekezdés e) pontja zárja ki.
Budapest, 2017. január 25.
Dr. Sperka Kálmán s.k. a tanács elnöke, Dr. Sugár Tamás s.k. előadó bíró, Dr. Mudráné Dr. Láng Erzsébet s.k. bíró
A kiadmány hiteléül:
tisztviselő