A Kúria
mint felülvizsgálati bíróság
ítélete
Az ügy száma: Kfv.VI.37.446/2017/11.

A tanács tagjai: Dr. Sperka Kálmán a tanács elnöke, Dr. Mudráné Dr. Láng Erzsébet előadó bíró, Dr. Gyurán Ildikó bíró	

A felperes: felperes neve

A felperes képviselője: ... Ügyvédi Iroda	

Az alperes: alperes neve(fél címe 2)

Az alperes képviselője: Dr. ... jogtanácsos	

A per tárgya: idegenrendészeti ügyben hozott közigazgatási határozat felülvizsgálata

A felülvizsgálati kérelmet benyújtó fél: a felperes

A felülvizsgálati kérelem száma: 7.

Az elsőfokú bíróság neve, határozatának kelte és száma: Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 2017. március 9. napján kelt 26.K.34.485/2016/4. számú ítélete

Rendelkező rész 

A Kúria a Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 26.K.34.485/2016/4. számú ítéletét hatályában fenntartja.
Kötelezi a felperest, hogy 15 napon belül fizessen meg az alperesnek 30.000.- (harmincezer) felülvizsgálati eljárási költséget.
Kötelezi a felperest, hogy fizessen meg az államnak felhívásra 70.000.- (hetvenezer) forint felülvizsgálati eljárási illetéket.
Az ítélet ellen felülvizsgálatnak nincs helye.
Indokolás
A felülvizsgálat alapjául szolgáló tényállás
[1]	A mongol állampolgár felperes 2000. január 21. napján érkezett Magyarországra. A felperes részére keresőtevékenység folytatása céljából kiállított tartózkodási engedély több alkalommal került meghosszabbításra, legutóbb 2014. december 31. napjáig. A felperesnek 2014. december 1. napján keresőtevékenység céljából előterjesztett tartózkodási engedély kiadása iránti kérelmét a Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal Budapesti és Pest Megyei Regionális Igazgatósága (továbbiakban: elsőfokú hatóság) - több jogorvoslati eljárást követően - jogerősen elutasította és a felperest az Európai Unió tagállamainak területéről Mongólia területére kiutasította. A határozatnak 2015. november 29-ig kellett volna eleget tennie.
[2]	A felperes 2016. június 30. napján tartózkodási engedély kiadása iránti kérelem Magyarország területén történő előterjesztéséhez szükséges méltányossági kérelmet, valamint ezzel egyidejűleg keresőtevékenység folytatása célú tartózkodási engedély kiadása iránti kérelmet terjesztett elő az elsőfokú hatóságnál. Kérelmét azzal indokolta, hogy az ország területére jogszerűen, keresőtevékenység folytatása céljából érkezett, a jövőben házastársa egyéni vállalkozásában alkalmazottként kíván elhelyezkedni, Mongóliába történő hazautazása  hátrányosan befolyásolná személyes és munkaügyi körülményeit.
[3]	Az elsőfokú hatóság határozatával a felperes méltányossági kérelmét elutasította, mivel a felperes nem hivatkozott olyan kivételes méltánylást érdemlő körülményre, amely megalapozná a belföldi kérelmezés engedélyezését.
[4]	A fellebbezés folytán eljárt alperes a 2016. augusztus 19. napján kelt 106-T-43072/1/2016. számú határozatával az elsőfokú határozatot helybenhagyta. Hivatkozott a harmadik országbeli állampolgárok beutazásáról és tartózkodásáról szóló 2007. évi II. törvény (továbbiakban: Harmtv.) végrehajtásáról szóló 114/2007. (V. 24.) Korm. rendelet (továbbiakban: Vhr.) 47. § (4) bekezdés a) pontja és (4a) bekezdésére, valamint a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény (továbbiakban: Ket.) 105. § (1) bekezdésére. Az alperes álláspontja szerint a felperes által előadottak a tartózkodási engedély belföldi előterjesztését kivételes méltánylást érdemlő körülmények híján nem alapozzák meg.
	A kereseti kérelem
[5]	A felperes eljárási és anyagi jogi jogszabálysértésekre hivatkozással keresettel támadta az alperes határozatát, kérve annak az elsőfokú határozatra is kiterjedő hatályon kívül helyezését és az „Alperes új eljárásra utasítását”. Érvelése szerint a Vhr. 47. § (4) bekezdésében foglaltakon túl is lehetnek méltányolható körülmények, melyekre felperes hivatkozott is, de a hatóság vagy nem vizsgálta vagy nem fogadta el azokat.

	Az elsőfokú ítélet

[6]	Az elsőfokú bíróság a jogerős ítéletével keresetet elutasította. Kifejtette, hogy a méltányossági kérelem tárgyában való döntés kizárólag arra irányul, hogy a kérelmező előterjesztheti-e a tartózkodási engedély iránti kérelmét a fő szabály szerint előírttól eltérően, a tartózkodási helye alapján, jelen esetben Magyarországon. Ennek eldöntése nem jelenti a kiutasítás felülvizsgálatát és nem eredményezi annak hatálya alóli mentesítést.
[7]	Hangsúlyozta, hogy a felperes által hivatkozott idő- és költségráfordítás, mely a kérelem külföldi előterjesztésével jár nem minősül a Vhr. 47. § (4) bekezdés a) pontja szerinti kivételes méltánylást érdemlő körülménynek. Kiemelte, hogy rendkívüli körülmény csak olyan körülmény vagy élethelyzet lehet, amelyet nem kizárólag a fél alakít, hanem amelyben a fél akaratán kívül álló események, történések is szerepet játszanak.
[8]	Az elsőfokú bíróság szerint önmagában a tartózkodás céljának igazolása sem minősül kivételes méltánylást érdemlő körülménynek, mivel ez a tartózkodási cél fennállása vagy annak hiánya vizsgálata körében, nem pedig a méltányossági kérelem elbírálásakor értékelendő.
[9]	A felperes családi viszonyokra, magyarországi tartózkodásának időtartamára, a kialakított kapcsolatrendszerére vonatkozó előadásaira figyelemmel az elsőfokú bíróság kiemelte, hogy a Harmtv. 45. § (1) bekezdés b) pontjára és 46. § (1) bekezdés a) pontjára alapított hivatkozások nem jelen per tárgyát képező méltányossági kérelemmel, hanem a kiutasítása tárgyában hozott döntéssel hozhatók összefüggésbe, ezért a méltányossági kérelem elbírálásánál ezen jogszabályhelyek nem bírnak relevanciával.
[10]	Az alperes eleget téve a Ket. 50. § (1) bekezdésében foglaltaknak a tényállást kellő mértékben feltárta, az alkalmazott jogszabályok megállapíthatók, a mérlegelés szempontjai a határozatból kitűnnek, a bizonyítékok mérlegelésénél okszerűtlenség nem állapítható meg. Sem a Ket.  felhívott alapelvei sem a Harmtv. 13. § (1) bekezdés megsértésére való hivatkozás nem alapos. Az alperesi határozat hatályon kívül helyezését eredményező jogszabálysértés nem áll fenn.
A felülvizsgálati kérelem és ellenkérelem
[11]	A jogerős ítélettel szemben a felperes két felülvizsgálati kérelmet terjesztett elő, két jogi képviselővel. A Kúria felhívására úgy nyilatkozott, hogy az ... Ügyvédi iroda által előterjesztett felülvizsgálati kérelem figyelembevételét és elbírálását kéri. A felülvizsgálati kérelmében az elsőfokú ítélet hatályon kívül helyezését és a jogszabályoknak megfelelő, a kereseti kérelmének helyt adó új határozat meghozatalát kérte.
[12]	Álláspontja szerint a jogerős ítélet sérti a polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvény (a továbbiakban: Pp.) 339.§ (1) bekezdését, a 336/A.§. (2) bekezdését, a 164.§ (1) bekezdését, a Vhr. 47.§ (1) bekezdését és (4) bekezdés a) pontját, valamint (4a) bekezdését. A tényállás-tisztázási kötelezettségének az alperes nem tett eleget, így sérült a Ket. 50. § (1) és (6) bekezdése, valamint a 72.§ (1) bekezdés ea)-ec) alpontjai.
[13]	Felperes utalt a Magyarország és Mongólia közötti rendkívüli földrajzi távolságra, a kérelem külföldön történő előterjesztésével felmerülő többlet utazási és szállásköltségre, az állampolgársága szerinti országban lévő közigazgatási körülményekre, valamint az érvényes belföldi munkaviszony megszűnésének veszélyére. E körülményeket a bíróság tévesen nem értékelte kivételes méltánylást érdemlő körülménynek. Ennek alátámasztására hivatkozott az ügyintézési határidő 2016. január 1-től történő meghosszabbítására is.
[14]	Vitatta az elsőfokú bíróság azon megállapítását, hogy a jogalkotó nem kívánta kivételes méltánylást érdemlő szempontként figyelembe venni az idő- és költségigényességet, ugyanis a jogszabály e körben széles mérlegelési lehetőség biztosít a hatóság számára. Mindebből következően sérültek a Ket. 1.§ (2) bekezdés és a 7.§-ában foglalt alapelvek is.
[15]	Előadta, hogy a hosszú, bizonytalan ügyintézési idő a munkavégzést illetően is hátrányos következményekkel járhatna, ugyanis a munkáltató saját méltányolható gazdasági érdekeinek figyelembevétele mellett kénytelen lenne a felperes helyett új munkavállalóval munkaszerződést kötni. A felperes ennek következtében a konzulátuson már nem tudna olyan munkaviszonyra hivatkozni, mely megalapozná a keresőtevékenység céljából előterjesztett kérelmét. Utalt ugyanakkor több konkrét eseti döntésre, melyekben a keresőtevékenységre alapított méltányossági kérelem a felpereseknek kedvező módon került elbírálásra.
[16]	Sérelmezte, hogy az alperesi határozat vizsgálta és értékelte a korábbi eljárásokban megállapított körülményeket, holott jelen közigazgatási eljárásban csak a jelenleg fennálló körülmények vizsgálatára kerülhetett volna sor. Álláspontja szerint a családi együttélés biztosítása is olyan kivételes méltánylást érdemlő körülmény, mely megalapozza a kérelem belföldi előterjesztését.
[17]	Az alperes felülvizsgálati ellenkérelmében a jogerős ítélet hatályában fenntartását kérte.
A Kúria döntése és jogi indokai
[18]	A felülvizsgálati kérelem nem alapos.
[19]	A Pp. 275. § (1) és (2) bekezdése szerint a felülvizsgálati eljárásban bizonyítás felvételének nincs helye. A Kúria a felülvizsgálati kérelem elbírálása során, a felülvizsgálati kérelem keretei között, a rendelkezésre álló iratok alapján dönt.
[20]	A Kúria megállapította, hogy az elsőfokú bíróság a kereseti kérelemben hivatkozott körben mindenre kiterjedő döntést hozott, a helyesen megállapított tényállásból jogszerű következtetést vont le. Az elsőfokú bíróság vizsgálta a közigazgatási eljárás teljes anyagát, a felek nyilatkozatait, beadványait, így a bizonyítékokat a Pp. 206. § (1) bekezdése alapján a maguk összességében értékelte és helyesen állapította meg, hogy a kereset nem alapos. Jogszabálysértést ebben a körben csak a tényállás iratellenessége, a bizonyítékok kirívóan okszerűtlen vagy a logika szabályaival ellentétes mérlegelése alapozhat meg, ilyen jogsértés azonban nem merült fel.
[21]	A Vhr. 47. § (1) bekezdése szerint a tartózkodási engedély kiadása iránti kérelmet - a (2) bekezdés és (4) bekezdésben foglalt kivétellel - annál a konzuli tisztviselőnél vagy tartózkodási engedély iránti kérelem átvételére felhatalmazott egyéb helyen kell benyújtani, amely a kérelmező állandó vagy szokásos tartózkodási helye, illetve állampolgársága szerinti országban működik.
[22]	A 47. § (4) bekezdés a) pontja értemében a Magyarország területén tartózkodó harmadik országbeli állampolgár tartózkodási engedély kiadása iránti kérelmét a szálláshelye szerint illetékes regionális igazgatóságon is előterjesztheti, amennyiben a belföldi kérelmezést kivételes méltánylást érdemlő körülmény - különösen családegyesítés vagy gyógykezelés - indokolja.
[23]	A 47. § (4a) bekezdése kimondja, a (4) bekezdés a) pontja alapján a harmadik országbeli állampolgár a méltányossági kérelmet és a tartózkodás engedély iránti kérelmet a szálláshely szerint illetékes regionális igazgatóságon egyidejűleg terjesztheti elő. A regionális igazgatóság a méltányossági kérelemről nyolc napon belül határozattal dönt. A méltányossági kérelem elutasítása esetén a regionális igazgatóság a tartózkodási engedély iránti kérelmet érdemi vizsgálat nélkül elutasítja.
[24]	A Kúria mindenek előtt rögzíti, hogy a kérelemre indult hatósági eljárásban a kérelmet az abban foglalt tartalomra és indokokra tekintettel kell elbírálni. Annak bizonyítása, valószínűsítése, hogy a felperes esetében kivételes méltánylást érdemlő körülmény áll fenn, a kérelmező felet terheli. Az ehhez szükséges bizonyítékokat a felperesnek kell szolgáltatnia a kérelme alátámasztására. A közigazgatási perben az elsőfokú bíróság kötelezettsége a kereseti kérelem vizsgálata, és annak keretei között a döntés meghozatala, a felülvizsgálati kérelem alapján pedig a Kúria azt vizsgálhatja, hogy az elsőfokú bíróság ítélete a felperes által felhozott jogszabályokat megsértette-e vagy sem.
[25]	Perbeli esetben a felülvizsgálati kérelem tartalmi lényege, hogy a hatósági eljárás során az ügyben releváns körben a méltánylást érdemlő körülmény kialakulásához vezető tényállás tisztázatlan maradt, melyet a bíróság sem vett figyelembe. Amint arra az alperes is helyesen utalt a Kúria az egységes bírói gyakorlatot kifejező eseti döntéseiben, így pl. a Kfv.II.37.057/2016/5. számú ítéletében rámutatott, hogy a Magyarországról való kiutazás felperes kötelezettsége, az ezzel járó időveszteség és okozott költség önmagukban nem értékelhetők olyan méltánylást érdemlő körülményként, melyek a belföldi kérelmezést indokolnák, mert nem magyarországi kérelmezés esetében ezen körülmények minden kérelmezőnél felmerülnek.
[26]	Ehhez képest a kérelmezőnek olyan többletkörülményekre kell hivatkoznia, amely az általános nehézségeket meghaladóan jelentkezik. A felperes által felhozott indokok nem elégítik ki a tartózkodási engedély kiadása iránti kérelme magyarországi benyújtásának feltételét, nincs olyan kivételesen méltányolható körülmény, amely ezt indokolná. E jogintézmény azokra az esetekre vonatkozik, ha kérelmező személy igazolni, bizonyítani tud olyan kivételes méltánylást érdemlő körülményt, amely megakadályozza őt a származási országába történő kiutazásban, illetve az ott jogszabály által előírtak szerinti kérelem benyújtásában. Nem tekinthető különös méltánylást érdemlő körülménynek az olyan tény, amely szükségszerűen adódik a jogalkotó által elvárt magatartásból.
[27]	A Kúria álláspontja szerint kivételes méltánylást érdemlő körülménynek azért sem tekinthető a földrajzi távolság miatti jelentősebb összegű utazási költség, mert annak fedezetével a Harmtv. 13. § (1) bekezdés f) pontja értelmében a felperesnek rendelkeznie kell. Ez alól a kötelezettség alól a költséghatékonyság elvére való hivatkozás sem menti fel a felperest, tekintve, hogy ez az eljárás alapelve és nem a kérelem elbírálásának egyik szempontja.
[28]	A Kúria hangsúlyozza, hogy a felperes által hivatkozott okok a kérelmezők nagy többségénél fennállnak, azok a Vhr. 47. § (4) bekezdés a) pontja mentén nem minősülnek különös méltánylást érdemlőnek. Helyesen utalt az elsőfokú bíróság arra, hogy a Harmtv. 45. § (1) bekezdés b) pontjára és 46. § (1) bekezdés a) pontjára alapított hivatkozások nem jelen per tárgyát képező méltányossági kérelemmel, hanem a kiutasítás tárgyában hozott döntéssel hozhatók összefüggésbe.
[29]	A felperes által a felülvizsgálati kérelemben hivatkozott más állampolgárok méltányossági kérelme tárgyában hozott határozatok ugyancsak nem szolgálhatnak alapul eltérő döntésre. Minden egyes kérelem elbírálásánál az egyedi körülmények figyelembevételével kell eljárni. A Kúria rámutat továbbá, hogy önmagában nem minősül méltányossági oknak a munkavállalási cél. Helyesen hivatkozott az alperes a Kúria Kfv.III.38.059/2015/6. számú ítéletére kiemelve, hogy a kivételes méltánylást érdemlő körülmény nem eshet egybe a jogalkotó által a tartózkodási engedély kiadása körében elvárt feltételek teljesülésével, így a jogszerű tartózkodási célon túlmenő indokokat kell felsorakoztatni ahhoz, hogy a Harmtv. 47. § (4) bekezdésben foglaltak szerinti méltányosság a kérelmező esetében alkalmazható legyen.
[30]	Az, hogy a felperes a tartózkodási engedély kérelmezése okán nem kíván Magyarországról kiutazni, nem tekinthető olyan méltányolható körülménynek, ami a belföldi kérelmezést indokolná még abban az esetben sem, ha a felperesnek a hazájában történő előterjesztés időveszteséggel és költségekkel járna. E körben az alperes egyébiránt közölte, hogy 2015. november 1-től a mongóliai Ulánbátorban található Magyar Konzulátus teljes körűen működik, nem kell az ügyfeleknek Kínába utazni a tartózkodási engedély kiadása iránti kérelem benyújtása céljából.
[31]	A Kúria a fentiekre tekintettel a Pp. 275. § (3) bekezdését alkalmazva a jogerős ítéletet hatályában fenntartotta, mert az nem sérti a felülvizsgálati kérelemmel megjelölt jogszabályhelyeket. 
A döntés elvi tartalma
[32]	Tartózkodási engedély belföldi előterjesztésének engedélyezésére irányuló méltányossági kérelem elbírálása során az egyedi körülményeket kell vizsgálni, a kérelmezőnek olyan  kivételes méltánylást érdemlő körülményt kell igazolnia, amely megakadályozza őt a származási országába való kiutazásban, illetve a kérelem ottani benyújtásában vagy az az általános nehézségeket meghaladóan jelentkezik.
Záró rész
[33]	A Kúria a felülvizsgálati kérelmet a Pp. 274. § (2) bekezdésére alapozottan tárgyaláson bírálta el.
[34]	A felülvizsgálati eljárásban felmerült alperesi perköltség megfizetésére a Kúria a felperest a Pp. 270. § (1) bekezdése folytán alkalmazandó Pp.78. § (1) bekezdése szerint kötelezte.
[35]	A felülvizsgálati eljárási illetéket az illetékekről szóló 1990. évi XCIII. törvény 50. § (1) bekezdése és a költségmentességről szóló 6/1986. (VI.26.) IM. rendelet 13. § (2) bekezdése alapulvételével a felperes viseli.
[36]	Az ítélet elleni felülvizsgálatot a Pp. 271. § (1) bekezdés e) pontja zárja ki.
Budapest, 2018. március 14.
Dr. Sperka Kálmán a tanács elnöke, Dr. Mudráné dr. Láng Erzsébet előadó bíró, Dr.  Gyurán Ildikó bíró
A kiadmány hiteléül:
tisztviselő