A Kúria
mint felülvizsgálati bíróság
ítélete

Az ügy száma: 			Kfv.III.37.399/2017/4.

A tanács tagjai: . Kovács András a tanács elnöke
		. Kurucz Krisztina előadó bíró
		. Fekete Ildikó bíró
	
A felperes: 			
A felperes képviselője: . Gajdics Ágnes Gabriella ügyvéd

Az alperes: 		Pest Megyei Kormányhivatal

Az alperes képviselője: . (...) jogtanácsos	
	
Alperesi beavatkozó: 	(...)

A per tárgya: 	közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálata
A felülvizsgálati kérelmet benyújtó fél: felperes
A felülvizsgálni kért jogerős határozat: Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 2017. március 14. napján kelt 7.K.27.222/2016/19. számú ítélete

Rendelkező rész 

A Kúria a Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 7.K.27.222/2016/19. számú ítéletét hatályában fenntartja.

Kötelezi a felperest, hogy 15 nap alatt fizessen meg az alperesnek 50.000 (ötvenezer) forint felülvizsgálati eljárási költséget.

A 70.000 (hetvenezer) forint felülvizsgálati eljárási illetéket a felperes maga viseli.

Az ítélet ellen felülvizsgálatnak helye nincs.

Indokolás

A felülvizsgálat alapjául szolgáló tényállás

[1]	A (...) szám alatti lakos felperes szomszédjában az alperesi beavatkozó húsfeldolgozó tevékenységet végez, abban zsírsütést, abálást és húsfüstölést is. 
[2]	A felperes 2013. évben panaszt terjesztett elő (...) Megyei Jogú Város Jegyzőjénél az alperesi beavatkozó tevékenységével járó szag- és bűzhatás miatt. A füstölés során ugyanis a füst a füstölő falait és az épületet fedő palatető találkozásánál, továbbá az érlelőhelyiség nyitott felső részén ki tud jutni a szabadba, az épülethez nem kapcsolódik légszennyező pontforrás, amelyben a keletkező füst szabályozva elvezethető lenne. A zsírsütést és abálást három oldalon zárt, egy oldalon nyitott, felül fedett helyen végzik, ahonnan távozhatnak a szaganyagok. 
[3]	A hatóság többszörösen megismételt eljárásban járt el a másodfokú hatóság határozatai illetve közigazgatási perben meghozott bírósági ítélet miatt. Végezetül a Békés Megyei Kormányhivatal (a továbbiakban: elsőfokú hatóság) bizonyítási eljárás, beszerzett bizonyítékok (helyszíni szemlék, tanúvallomások, video felvételek, képek, térképek, belföldi jogsegély útján beszerzett tájékoztatások) eredményeként a 2016. március 9. napján kelt BE/40/20821-017/2016. számú határozatának I. pontjában kötelezte az alperesi beavatkozót, hogy a (...) szám alatti ingatlanon folytatott húsfeldolgozási tevékenységet olyan műszaki megoldások alkalmazásával végezze, hogy a levegő bűzzel való terhelését megelőzze. Ennek érdekében konkrét műszaki intézkedéseket írt elő:
[4]	1. A füstölő épületet (mely magában foglalja az érlelőhelyiséget is) teljesen zárttá kell tenni. A füst csak szabályozott körülmények között (ventilátor beépítésével), - amennyiben szükséges leválasztó beépítésével - kürtőn keresztül távozhat a környezetbe. A füstölő elhasznált levegőjét a környező lakóépületek tetőgerince fölé kell kivezetni, legalább 1 méterrel. A berendezéseket úgy kell megtervezni, hogy a pontforráson a légszennyező anyagok koncentrációja ne haladja meg a jogszabályban előírt határértékeket. Határidő: a határozat jogerőre emelkedését követő 3 hónap.
[5]	2. A zsírsütési és abálási tevékenységet fedett, minden irányból zárt helyen kell elvégezni. Az így kialakított helyiségbe szaghatást csökkentő berendezést kell beépíteni. A bűzös, gőzös üzemű helyiség elhasznált levegőjét a környező épületek tetőgerince fölé kell kivezetni, legalább 1 méterrel. Határidő: a határozat jogerőre emelkedését követő 3 hónap.
[6]	3. Az épületek nyílászáróit az üzemelési idő alatt zárva kell tartani. Azokat csak akkor lehet kinyitni, amikor a helyiségeket a kialakított kürtőkön keresztül már kiszellőztették.
[7]	4. A bejelentés-köteles légszennyező pontforrásra létesítési engedély iránti kérelmet kell benyújtani az elsőfokú környezetvédelmi és természetvédelmi hatósághoz a levegő védelméről szóló 306/2010.(XII.23.) Korm. rendelet (a továbbiakban: Lev.r.) 5. számú melléklete szerinti tartalommal, legkésőbb a határozat jogerőre emelkedését követő 30 napon belül.
[8]	Határozata II. pontjában az elsőfokú hatóság a levegő lakosságot zavaró bűzzel való terhelését azonnali hatállyal megtiltotta.
[9]	A fellebbezés folytán eljárt alperes a 2016. május 10. napján kelt OKTF-KP/4867-4/2016. számú határozatával az elsőfokú határozatot megváltoztatta, a rendelkező rész II. pontjában foglaltakat törölve akként rendelkezett, hogy a levegő lakosságot bűzzel való terhelését a határozata jogerőre emelkedését követő naptól tiltotta meg. Az elsőfokú határozatot egyebekben helybenhagyta.
[10]	Indokolásában rögzítette, hogy az elsőfokú hatóság a jogerős 9635-006/2004. ügyiratszámú határozatban már megállapította, a felperes ingatlanán zavaró szaghatás tapasztalható, amely a levegővédelmi követelmények megsértésének tekinthető. E jogsértés miatt az alperes szerint indokolt külön eljárás keretében a bírságolási eljárás megindítása.
[11]	Az alperes megállapította, hogy a felperes bizonyítékai a lakosságot zavaró szaghatást nem igazoltak. Azt azonban alátámasztották, hogy az alperesi beavatkozó által alkalmazott technika nem megfelelő, amely miatt a felperes ingatlanán zavaró szaghatás tapasztalható, ezért indokoltak voltak az elsőfokú hatóság határozatának 1.-4. pontjaiban foglalt kötelezések. A zsírsütésre és füstölésre nem jelent meg az Európai Bizottság által jóváhagyott, érvényes legjobb technika (BAT dokumentum), annak hiányában a hatósági gyakorlat szerint általánosan alkalmazott műszaki megoldásokat írt elő az elsőfokú hatóság, amely szakmai szempontból megfelelő. 
[12]	Azt, hogy az alperesi beavatkozó az előírásokat és a kötelezést betartja-e, illetve, hogy a hatóság által előírt technológia biztosítja-e vagy sem a levegő lakosságot zavaró bűzzel való terhelésének megelőzését, az eljárás tárgyát képező kötelezések teljesítésének határideje leteltét követően tudja a hatóság vizsgálni. Az előírt műszaki intézkedések felperesi vitatása nem igazolja a műszaki megoldás nem megfelelő voltát. A tevékenység korlátozásának, felfüggesztésének vagy betiltásának ezért a Lev.r. 35.§ (4) bekezdésére alapítottan nincs jogalapja.
[13]	A Lev.r. 4.§-a szerint tilos a levegő lakosságot zavaró bűzzel való terhelése. Az elsőfokú hatóság e szabály alapján rendelkezett a II. pontban a tiltásról, helytállóan meghatározva, hogy az alperesi beavatkozónak át kell alakítania az üzemét, de a tevékenységét jelenleg is, és az átalakítást követően is úgy kell végeznie, hogy zavaró bűzhatást ne okozzon.   

	A kereseti kérelem és az alperes védekezése

[14]	A felperes keresetében a határozatok hatályon kívül helyezését és a hatóság új eljárásra kötelezését kérte. 
[15]	Sérelmezte, amiért a Lev.r. alkalmazásával a hatóság nem kötelezte az alperesi beavatkozót arra, hogy a levegőnek - a lakosságot zavaró - bűzzel való terheléssel járó tevékenységével hagyjon fel. Álláspontja szerint a hatóságnak a húsfeldolgozási és húsfüstölési tevékenységet azonnali hatállyal meg kellett volna tiltani, mert az üzem technológiája folyamatosan a lakosságot zavaró bűzzel jár.
[16]	A - perben birtokháborítási ügyben beszerzett - igazságügyi orvosszakértői véleményt nyújtott be, amely szerint környezetében a füstszennyezés kiváltó oka lehet az allergiás tünetei kialakulásának, fennmaradása esetén további szövődményekkel, állapotának romlásával kell számolni. A felperes környezetvédelmi igazságügyi szakértői véleményt is csatolt. 

Az elsőfokú ítélet

[17]	Az elsőfokú bíróság jogerős ítéletével a keresetet elutasította. 
[18]	Indokolása szerint a hatóságnak azt kellett vizsgálnia, hogy az alperesi beavatkozó tevékenysége a Lev.r. 4.§-ába ütközik-e. Az elsőfokú hatóság az eljárása során megállapította, hogy a felperes ingatlanán zavaró szaghatás tapasztalható, amellyel sérülnek a levegővédelmi követelmények. Ezt követően ezért meg kellett határozni a jogszabálysértés kiküszöbölésének módját. Az elsőfokú bíróság szerint a hatóság a Lev.r. 4.§-a és 30.§-a alapján megfelelően írta elő azokat a betartandó követelményeket, amelyek által a levegő lakosságot zavaró bűzzel való terhelése megelőzhető. Az alperes érvelését elfogadva arra a megállapításra jutott, hogy a kötelezések megvalósítására még nem került sor, így az eljárás e szakaszában nem lehet megállapítani, hogy az előírások betartása után is elő fog-e állni zavaró szaghatás.
[19]	Az elsőfokú bíróság szerint környezetszennyezéssel vagy környezetkárosítással járó levegőszennyezés nem valósult meg, ilyet a felperes nem bizonyított. A tárgyaláson meghallgatott tanúk vallomását egzakt bizonyítéknak nem értékelte, mivel a felpereshez közel állóak (gyermeke, élettársa) a meghallgatott személyek. 
[20]	Az elsőfokú bíróság a polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvény (a továbbiakban: Pp.) 339/A.§-a alkalmazásával - amely szerint a bíróság a közigazgatási határozatot a meghozatalakor alkalmazandó szabályok és fennálló tények alapján vizsgálja felül - tényként nem vette figyelembe a felperes részéről benyújtott szakértői véleményeket, mert azok nem képezték a közigazgatási eljárás tárgyát. Álláspontja szerint a hatóság jogszerűen lefolytatott eljárás alapján helytálló következtetésekre jutott, az egészséget, az egészséges környezetet védő jogszabályokat nem sértve jogszerű döntést hozott. 

	A felülvizsgálati kérelem és ellenkérelem

[21]	A felperes felülvizsgálati kérelmében az ítélet hatályon kívül helyezését, és elsődlegesen a keresete teljesítését, másodlagosan az elsőfokú bíróság új eljárásra utasítását kérte. 
[22]	Álláspontja szerint az ítélet sérti a Lev.r. 35.§ (1) bekezdés a) és b) pontjait. Az elsőfokú bíróságnak értékelnie kellett volna az általa benyújtott két szakvéleményt, tévesen alkalmazta a Pp. 339/A.§-át, ugyanis a közigazgatási határozat meghozatalakor fennálló tényeket vizsgálták a szakértők. Nem megfelelő a meghallgatott tanúk vallomásának értékelése sem, mert a Pp. 173.§ alapján mindkét tanú határozottan nyilatkozott arról, hogy elfogulatlan vallomást tesz. 
[23]	Hangsúlyozta, hogy az alperesi beavatkozó nem az elérhető legjobb technológia szerint végzi a tevékenységét, az bűzzel jár, amelynek megtiltásáról kellett volna jogkövetkezményként a hatóságnak és az elsőfokú bíróságnak rendelkeznie.
[24]	Az alperes ellenkérelmében az ítélet hatályában fenntartását kérte.

A Kúria döntése és jogi indokai

[25]	A felülvizsgálati kérelem nem alapos.
[26]	Elsődlegesen rögzíti a Kúria, a jogalkotó a Pp.-ben alapelvi szinten meghatározta a kérelemhez kötöttség elvét, kimondva, hogy a bíróság a felek által előterjesztett kérelmekhez és jognyilatkozatokhoz kötve van. Ezen alapelv megjelenik az elsőfokú peres szakban a „Határozatok"-ra vonatkozó rendelkezéseket tartalmazó XI. fejezetben, a 215.§ szerint ugyanis a döntés nem terjedhet túl a kereseti kérelmen, illetőleg az ellenkérelmen. Megtalálható továbbá a felülvizsgálati kérelem szabályi között is, a Pp. 275.§ (2) bekezdése alapján a Kúria a jogerős határozatot csak a felülvizsgálati kérelem és a csatlakozó felülvizsgálati kérelem keretei között vizsgálhatja felül. Reá vonatkozó kérelem hiányában nem volt a per tárgya az alperesi beavatkozó által folytatott tevékenység engedélyezésének a kérdése, a működés környezetre gyakorolt hatását vizsgálta a hatóság felperesi bejelentés alapján.
[27]	Helytállóan hivatkozott a felperes arra, hogy az Alaptörvényben is rögzítetten Magyarország elismeri és érvényesíti mindenki jogát az egészséges környezethez (XXI. cikk (1) bekezdés), amely alkotmányos jogelv alapján alkotta meg az Országgyűlés a környezet védelmének általános szabályairól szóló 1995. évi LIII. törvényt (a továbbiakban: Kvtv.). Környezeti elem e törvény szerint: a föld, a levegő, a víz, az élővilág, valamint az ember által létrehozott épített (mesterséges) környezet, továbbá ezek összetevői (4.§ 1. pont). A levegőt védeni kell minden olyan mesterséges hatástól, amely azt, vagy közvetítésével más környezeti elemet sugárzó, folyékony, légnemű, szilárd anyaggal minőségét veszélyeztető, vagy egészséget károsító módon terheli. A tevékenységek, létesítmények tervezésénél, megvalósításánál, folytatásánál, valamint a termékek előállításánál és használatánál törekedni kell arra, hogy a légszennyező anyagok kibocsátása a lehető legkisebb mértékű legyen (22.§ (2)-(3) bekezdések). A felperes eljárást indító beadványa szerint az alperesi beavatkozó tevékenysége füsttel és bűzzel szennyezi a levegőt.
[28]	A hatóság a Ket. 50.§ (1) bekezdése alapján bizonyítási eljárást folytatott, bizonyítékokat szerzett be, amelyeket határozata indokolási része - az elsőfokú bíróság által helytállóan megállapítottan - a Ket. 72.§ (1) bekezdés ea) pontjának megfelelően tartalmaz. A lefolytatott bizonyítási eljárás eredményeként az elsőfokú hatóság a felperes ingatlanán - a jogerős 90635-006/2014. számú határozatban foglaltakkal egyezően - zavaró szaghatást tapasztalt, amelynek következményeként rendelkezett a Lev.r. 3.§-a alkalmazásával helyesen a levegővédelmi követelmények érvényesítéséről.
[29]	Az alperesi beavatkozó tevékenységének következtében a felperes ingatlanán tapasztalható zavaró szaghatást a hatóság megállapította. Az elsőfokú bíróság szerint a perben lefolytatott bizonyítási eljárás eredményeként a felperes a Pp. 164.§ (1) bekezdésében foglalt bizonyítási kötelezettsége ellenére e megállapítás jogszerűségét nem cáfolta meg. Az ítélet jogi indokolásában az elsőfokú bíróság a Pp. 221.§ (1) bekezdésében foglaltaknak megfelelően rögzítette a perbeli bizonyítási eljárást, a Pp. 206.§ (1) bekezdése alkalmazásával értékelte a bizonyítékokat. A felperes - amint azt az ítélet helytállóan tartalmazza - a Kvtv. 4.§ 10., 13. pontjaiban meghatározott környezetveszélyeztetést, környezetkárosítást nem igazolt, sem a meghallgatott tanúkkal, sem a környezetvédelmi magánszakértői véleménnyel, amelyben a szakértő csak környezet terhelést, környezeti érdeksérelmet állapított meg. A felperes nem vitatta, hogy a magánszakértői véleményeket az alperes a határozata meghozataláig nem ismerhette meg, arra is helytállóan hivatkozott, hogy azokat bizonyítási eljárás keretében nyújtotta be. Az elsőfokú bíróság összevetette a közigazgatási eljárás során és a perben beszerzett bizonyítékokat, és megállapította, hogy felperes az ingatlanán tapasztalható, a hatóság által meghatározott zavaró szaghatástól eltérő mértékű szaghatást nem bizonyított. 
[30]	A Kúria a felülvizsgálati kérelem elbírálása során a Pp. 275.§-ának (1) bekezdése alapján a rendelkezésre álló bizonyítékok alapján dönt. A felülvizsgálati eljárásban a bizonyítékok felülmérlegelésének, további bizonyítás felvételének nincs helye. Jogszabálysértést a megállapított tényállás iratellenessége, a bizonyítékok kirívóan okszerűtlen vagy a logika szabályaival ellentétes mérlegelése megalapozhat, ilyen jogsértést azonban a felülvizsgálati kérelem alapján a Kúria nem állapított meg. Az elsőfokú bíróságnak a Pp. 339/A.§-ra alapított azon megállapítása, hogy a magánszakértői véleményeket tényként nem veszi figyelembe, a bizonyítékok értékelését nem érintette. 
[31]	A Kúria szerint megfelelően választotta szét a hatóság I. és II. pontokba foglaltan az alperesi beavatkozóra vonatkozó műszaki intézkedésekre kötelezést illetve a tiltó rendelkezést. Az I. pontban foglaltak kifejezetten azt célozzák, hogy a műszaki megoldások teljesítése esetén az alperesi beavatkozó tevékenységével a felperesi ingatlanon se legyen zavaró szaghatás tapasztalható. A felperes a perben nem bizonyította, hogy az I. pontban előírt intézkedések nem megfelelőek.
[32]	A II. pontban foglalt, a levegő lakosságot zavaró bűzzel való terhelésének azonnali hatállyal való megtiltása olyan rendelkezés, amelyet az elsőfokú bíróság helytállóan minősített megfelelő jogkövetkezménynek. A hatóság nem sértette meg sem az Alaptörvényben, sem a Kvtv.-ben foglalt, a környezetvédelemmel kapcsolatos előírásokat azzal, hogy nem a Korm.r. 35.§ (4) bekezdésében foglaltakat alkalmazta, hanem a Korm.r. 4.§-án alapulóan írta elő a tiltó rendelkezést. A levegő lakosságot zavaró bűzzel való terhelését az alperes a határozatát követő naptól már megtiltotta, e határozatrész nem teljesítése esetén a felperes azonnal kérhet végrehajtás útján jogvédelmet.    
[33]	Mindezek folytán a Kúria azt állapította meg, hogy a jogerős ítélet, a felülvizsgálati kérelem által vitatott körben, nem sért jogszabályt, ezért azt a Pp. 275.§ (3) bekezdése alapján hatályában fenntartotta.

A döntés elvi tartalma

[34]	A levegővédelmi követelmények megsértése estén a hatóság többféle jogkövetkezményt is alkalmazhat. 
Záró rész 
[35]	A pervesztes felperest a Kúria a Pp. 270. § (1) bekezdése értelmében alkalmazandó Pp. 78. § (1) bekezdése alapján kötelezte a felülvizsgálati perköltség megfizetésére.
[36]	A felperes felülvizsgálati kérelmén a felülvizsgálati eljárási illetéket lerótta, azt a személyes költségmentesség alkalmazásáról szóló 6/1986. (VI.26.) IM rendelet 13. § (2) bekezdése alapján maga viseli. 
[37]	Az ítélet elleni felülvizsgálatot a Pp. 271. § (1) bekezdés e) pontja zárja ki.
[38]	A Kúria a felülvizsgálati kérelmet tárgyaláson kívül bírálta el a Pp. 274. § (1) bekezdése alkalmazásával. 

Budapest, 2018. április 3.

Dr. Kovács András s.k. a tanács elnöke, Dr. Kurucz Krisztina előadó bíró, 
Dr. Fekete Ildikó s.k. bíró