A Kúria
mint felülvizsgálati bíróság
ítélete
Az ügy száma: 		Kfv.III.37.345/2017/6.

A tanács tagjai: . Kovács András a tanács elnöke, 
		. Sugár Tamás előadó bíró, 
		. Fekete Ildikó bíró
	
A felperes: 			(...)
A felperes képviselője: Dr. Román Ügyvédi Iroda				
Az alperes: 			Hajdú-Bihar megyei Kormányhivatal
Az alperes képviselője: 	jogtanácsos
	
A per tárgya: építési ügyben hozott közigazgatási határozat felülvizsgálata
A felülvizsgálati kérelmet benyújtó fél: alperes
Az elsőfokú bíróság neve, határozatának kelte és száma: Debreceni Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 2017. február 15-én hozott 10.K.27.616/2016/5. számú ítélete
Rendelkező rész 
A Kúria a Debreceni Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 10.K.27.616/2016/5. számú ítéletét hatályon kívül helyezi és a felperes keresetét elutasítja.

Kötelezi a Kúria a felperest, hogy 15 napon belül fizessen meg az alperesnek 50.000.- (ötvenezer) forint együttes per- és felülvizsgálati eljárási költséget.

Kötelezi továbbá a felperest, hogy fizessen meg az államnak - felhívásra - 30.000.- (harmincezer) forint kereseti és 70.000.- (hetvenezer) forint felülvizsgálati eljárási illetéket.
Az ítélet ellen felülvizsgálatnak nincs helye.
Indokolás
A felülvizsgálat alapjául szolgáló tényállás
[1]	Az elsőfokú építésügyi hatósághoz 2014. november 20-án bejelentés érkezett, mely a (...) szám alatti - hat lakásos sorházban található - ingatlanon újonnan létesülő építmények, épület-bővítmények építésének leállítására és az eredeti állapot helyreállítására irányult. A bejelentő 2015. február 6-án kérelmét kiegészítette. Az elsőfokú hatóság a 2015. február 18-án kelt végzésével helyszíni szemlét rendelt el a (...) szám alatti ingatlanon az ott lévő építmények szabályosságának ellenőrzése céljából, melyre 2015. március 10-én sor került. A szemlén megállapítást nyert, hogy az ingatlanon található egy lakóépület, egy garázs, egy fedett terasz, egy pergola, egy kerti pihenő és egy előtető. A jegyzőkönyv mellékletét képezte egy helyszínrajz, mely tartalmazta az építmények méretét és elhelyezkedését, továbbá fényképfelvételek is csatolásra kerültek. 
[2]	Az elsőfokú hatóság 2016. augusztus 11-én külön-külön helyszíni szemlét tartott a (...), (...) szám alatti ingatlanokon. A (...)szám alatti ingatlanon tartott helyszíni szemléről készült jegyzőkönyv melléklete egy helyszíni vázlat, valamint több fényképfelvétel is. 
[3]	Az elsőfokú építésügyi hatóság a 2016. augusztus 17-én kelt határozatával kötelezte Bakó István építtetőt, hogy a tulajdonát képező (...) szám alatti ingatlanon álló három szabálytalanul megépített építményt a jogerőre emelkedéstől számított 90 napon belül bontsa el. 
[4]	A határozattal szemben az építtető fellebbezést terjesztett elő, az alperes a 2016. október 4-én kelt HB/13-ÉPO/0310-7/2016. számú határozatában az elsőfokú határozatot megsemmisítette. Az indokolásban kifejtette, hogy az elsőfokú hatóságnak a 2015. március 10-én tartott helyszíni szemlén jutott tudomására a szabálytalanság ténye, azonban döntését csak a 2016. augusztus 11-i helyszíni szemlét követő határozatában hozta meg. Az elsőfokú hatóság az épített környezet alakításáról és védelméről szóló 1997. évi LXXVIII. törvény (a továbbiakban: Étv.) 46. § (4) és 48/A. § (5) bekezdéseiben megállapított jogvesztő határidőt követően tette meg intézkedéseit, illetve hozta meg határozatát, mely mulasztása miatt jogsértőnek bizonyult. 
	A kereseti kérelem
[5]	A felperes keresettel támadta az alperes határozatát kérve annak bírósági felülvizsgálatát. Előadta, hogy a kérelem az elsőfokú hatósághoz 2015. február 6-án érkezett, ehhez képest a helyszíni szemle 2015. március 10-én megtartásra került, tehát a hatóság eljárását - az alperesi határozattal ellentétben - 90 napon belül megindította. 

	Az elsőfokú ítélet

[6]	A közigazgatási és munkaügyi bíróság jogerős ítéletében az alperes határozatát hatályon kívül helyezte és az alperest új eljárásra kötelezte. Az indokolásban felhívta az Étv. 48/A. § (5) bekezdését; az építésügyi és építésfelügyeleti hatósági eljárásokról és ellenőrzésekről, valamint az építésügyi hatósági szolgáltatásról szóló 312/2012. (XI.8.) Korm. rendelet (a továbbiakban: Rendelet) 58. § (4), 62. § (2), (3) bekezdéseit; a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény (a továbbiakban: Ket.) 33. § (3), 104. § (3) bekezdéseit, valamint a polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvény (a továbbiakban: Pp.) 339. § (1) bekezdését.
[7]	Hangsúlyozta, hogy kizárólag az Étv. 48/A. § (5) bekezdésében foglalt határidők elmulasztása esetén nem vizsgálódhat a továbbiakban a hatóság, illetve - azok betartása esetén - írhat elő bontást. A 2015. március 10-én tartott helyszíni szemlét nem lehet a szabálytalan tevékenységről való tudomásszerzés időpontjának tekinteni, mert az előírt beépítettségi mérték túllépése a szemlén felvett adatokból nem állapítható meg. A bíróság álláspontja szerint a szabálytalan tevékenység 2014. november 20-án - az erre vonatkozó bejelentés hatósághoz megérkezésének napján - jutott a hatóság tudomására. A 2015. február 18-án kelt és a tulajdonosok által 2015. február 23-án átvett - a helyszíni szemle elrendelését tartalmazó - végzéssel indult meg a hatósági eljárás, amely végül a bontás elrendeléséhez vezetett. Figyelemmel arra, hogy az ügyintézési határidőbe a tulajdoni lapok lekérésének és a hiánypótlásra irányuló felhívástól az annak teljesítéséig eltelt határidő nem számít bele, ezért a 90 napos határidő betartásra került. Az Étv. 48/A. § (5) bekezdése az eljárás megindításáról rendelkezik, mely nem azonos az eljárás megindításáról történő ügyféli értesítéssel. Az eljárás a helyszíni szemle elrendelésével szabályszerű határidőben megindult. Az elsőfokú bíróság az új eljárásra előírta, hogy az alperesnek a fellebbezéssel érdemben kell foglalkoznia.
A felülvizsgálati kérelem és ellenkérelem
[8]	A jogerős ítélet ellen az alperes terjesztett elő felülvizsgálati kérelmet elsődlegesen annak hatályon kívül helyezése és a kereset elutasítása, másodlagosan a hatályon kívül helyezés mellett az elsőfokú bíróság új eljárásra és új határozat hozatalára utasítása iránt. Érvelése szerint a bíróság a tényállást a hatóság tudomásszerzésének időpontja tekintetében nem az irányadó jogszabályi rendelkezésekkel összhangban állapította meg, és a helytelenül megállapított tényállásból hibás jogi következtetésre jutott. A támadott ítélet sérti az Étv. 46. § (4), 48/A. § (5) bekezdéseit, a Rendelet 67. § (1)-(2) bekezdéseit, valamint a Pp. 206. § (1), 221. § (1) és 339. § (1) bekezdéseit. 
[9]	Az alperes kifejtette, hogy a tudomásszerzés időpontja az ellenőrzés során feltárt szabálytalan tevékenységnek a hatáskörrel rendelkező hatóság általi objektív észlelése. Az ügyfél bejelentése a tudomásszerzést nem alapozza meg, az csak a szabálytalanság tényének a hatáskörrel és szakértelemmel rendelkező hatóság általi megállapításához kapcsolódhat, mely - helyesen - a 2015. március 10-én foganatosított szemlén történt meg. Ugyanis ekkor szerzett tudomást a hatóság arról, hogy az építmények elhelyezése ellentétes az országos és helyi építésügyi előírásokkal. Az elsőfokú hatóság a 2016. augusztus 11. napjára kitűzött helyszíni szemlét elrendelő végzés postázásáig, vagyis 2016. július 26-ig intézkedést nem tett, ezzel lényegesen túllépte a 90 napos szubjektív intézkedési határidőt. 
[10]	A felperes felülvizsgálati ellenkérelmében a jogerős ítélet hatályában fenntartását indítványozta.
A Kúria döntése és jogi indokai
[11]	A felülvizsgálati kérelem alapos.
[12]	A Pp. 275. § (1) és (2) bekezdésére figyelemmel a felülvizsgálati eljárásban bizonyítás felvételének nincs helye, a Kúria a felülvizsgálati kérelem elbírálása során a rendelkezésre álló iratok alapján dönt. A jogerős ítélet csak a felülvizsgálati kérelem és a csatlakozó felülvizsgálati kérelem keretei között vizsgálható felül.
[13]	A Kúria álláspontja szerint az elsőfokú bíróság a pontosan és törvényesen megállapított tényállásból nem helytálló jogi következtetésre jutott.
[14]	A felülvizsgálati bíróságnak abban kellett döntenie, hogy egyrészt az elsőfokú hatóság mikor szerzett tudomást a szabálytalan építési tevékenységről, másrészt a tudomásszerzéstől számított 90 napon belül megindította-e az intézkedések megtételére irányuló eljárást, avagy nem.
[15]	Az alperes határozottan kifejtett érvelése szerint az eljáró elsőfokú hatóságnak a 2015. március 10-én megtartott helyszíni szemlén jutott tudomására a szabálytalanság ténye, a következő eljárási cselekménye 2016. július 26-án történt, amikor beszerezte a tulajdoni lapot és postára adta a 2016. augusztus 11. napjára helyszíni szemlét elrendelő végzését. Az Étv. 46. § (4) bekezdésében és 48/A. § (5) bekezdésében meghatározott 90 napos határidőt az elsőfokú hatóság lényegesen túllépte. 
[16]	A Kúria rögzíti, hogy az alperes a keresetlevélre tett 2016. november 7-én kelt nyilatkozatában azt adta elő, hogy a szabálytalanságról az elsőfokú hatóság 2014. november 11-én szerzett tudomást, ezen időponthoz képest 90 napon túl, 2015. március 10-én tette meg következő eljárási cselekményét, így a szubjektív határidőn túl, jogsértően intézkedett. A felülvizsgálati kérelmében az alperes ismételten a határozatában foglalt ténybeli és jogi álláspontjához tért vissza. 
[17]	A felülvizsgálati bíróság hangsúlyozza, hogy a felülvizsgálati eljárás alapjául szolgáló közigazgatási perben a bíróságnak a támadott alperesi határozat jogszerűségéről kell döntenie a kereseti kérelem keretei között. A keresetre tett alperesi nyilatkozat joghatással nem bír, az elsőfokú bíróság ítélete meghozatalakor helyesen az alperesi határozatban foglaltakból indult ki. 
[18]	Az Étv. 48/A. §-át a 2012. évi CLVII. törvény 53. § (2) bekezdése iktatta be 2013. január 41-jei hatállyal. A 48/A. § (5) bekezdése értelmében az építésügyi és az építésfelügyeleti hatóság jogszabályban meghatározott esetekben és módon az ellenőrzés során feltárt szabálytalan tevékenységről való tudomásszerzéstől számított 90 napon belül indítja meg az (1)-(4) bekezdés szerinti intézkedések megtételére irányuló eljárást. Az eljárás megindításának legkésőbb az építés befejezésétől - ha az nem állapítható meg, akkor az építmény használatbavételétől - számított tíz éven belül van helye. 
[19]	A Kfv.III.37.292/2017/6. számú ítéletben is megtestesülő egységes bírói gyakorlat szerint az Étv. 48/A. § (5) bekezdésének alkalmazása során a hatósági ellenőrzés időpontja alapozza meg a hatóság tudomásszerzését a jogsértésről és nem a hatósághoz érkező jogsértésről szóló bejelentés. A határidő számításánál az ellenőrzés során feltárt tények a meghatározóak, az intézkedések megtételére vonatkozó 90 napos időtartamot az ellenőrzés napjától kell számítani.
[20]	A Kúria rámutat, hogy tévedett az elsőfokú bíróság, amikor a szabálytalan tevékenységről való hatósági tudomásszerzés időpontját 2014. november 20-ában állapította meg, amikor a bejelentés az elsőfokú hatósághoz megérkezett. Ezzel szemben a hatósági tudomásszerzés a 2015. március 10-ei helyszíni szemlén megvalósult, a szabálytalan építés ténye a hatóság tudomására jutott, melyet bizonyít a helyszíni szemléről készült jegyzőkönyv, a mellékletet képező helyszíni vázlat és a fényképfelvételek is. 
[21]	A tudomásszerzés utáni következő érdemi intézkedés a 2016. augusztus 11-én lefolytatott helyszíni szemle, mely több mint 17 hónappal későbbi időpontban történt, mint a tudomásszerzés időpontja. Az Étv. 48/A. § (5) bekezdésében megjelölt 90 napos szubjektív intézkedési határidőt az elsőfokú hatóság jelentősen túllépte, ezért helyesen döntött az alperes, amikor a bontásra való kötelezést tartalmazó elsőfokú határozatot megsemmisítette. A felülvizsgálati kérelemmel támadott jogerős ítélet sérti az Étv. 48/A. § (5) bekezdését. 
[22]	A Kúria a Pp. 275. § (4) bekezdését alkalmazva a jogerős ítéletet hatályon kívül helyezte és a felperes keresetét elutasította.
A döntés elvi tartalma
[23]	Az Étv. 48/A. § (5) bekezdése alkalmazása során a szabálytalan tevékenységről való tudomásszerzés időpontja az ellenőrzéshez kapcsolódik és nem a hatósághoz intézett jogsértésről szóló bejelentéshez. 
Záró rész
[24]	A Kúria a felülvizsgálati kérelmet a Pp. 274. § (1) bekezdése alapján tárgyaláson kívül bírálta el.
[25]	A pervesztes felperes köteles az alperes részére a Pp. 78. § (1) bekezdésére figyelemmel együttes per- és felülvizsgálati eljárási költség megfizetésére.
[26]	A feljegyzett felülvizsgálati eljárási illetéket szintén a felperesnek kell megfizetnie a költségmentesség alkalmazásáról szóló 6/1986. (VI.26.) IM rendelet 13. § (2) bekezdése szerint. Az illeték összegét az illetékekről szóló 1990. évi XCIII. törvény 43. § (3) bekezdése és 50. § (1) bekezdése határozza meg.
[27]	Az ítélettel szembeni felülvizsgálatot a Pp. 271. § (1) bekezdés e) pontja zárja ki.

Budapest, 2018. február 20.

Dr. Kovács András s.k. a tanács elnöke, Dr. Sugár Tamás s.k. előadó bíró, 
Dr. Fekete Ildikó s.k. bíró