A Kúria
mint felülvizsgálati bíróság
í t é l e t e

Az ügy száma: 	Kfv.IV.37.295/2019/4. szám

A tanács tagjai: . Balogh Zsolt a tanács elnöke, Dr. Horváth Tamás előadó bíró, 
		. Kiss Árpád Lajos bíró

A felperes: B.-I. I. és B. Kft. 

A felperes képviselője: Burai-Kovács, Perlaki, Stanka, Szikla és társai Ügyvédi Iroda, 
			    eljáró ügyvéd: Dr. Pozsik Ádám 
			   
Az alperes: alperes neve

Az alperes képviselője: Dr. Vanicsek Dorottya jogtanácsos 
	
A per tárgya: építésügyi határozat felülvizsgálata

A felülvizsgálati kérelmet benyújtó fél: alperes
	
A felülvizsgálni kért jogerős határozat: Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 5.K.33.709/2017/14. számú ítélete

Rendelkező rész

A Kúria 

- 	a Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 5.K.33.709/2017/14. számú ítéletét hatályában fenntartja;

- 	kötelezi az alperest, hogy 15 napon belül fizessen meg a felperesnek 30.000 (harmincezer) forint felülvizsgálati eljárási költséget.

A feljegyzett 70 000 (hetvenezer) forint felülvizsgálati eljárási illetéket az állam viseli.

Az ítélet ellen további felülvizsgálatnak nincs helye.

Indokolás

A felülvizsgálat alapjául szolgáló tényállás

[1]., V. utca 9-11. szám alatt, a ... hrsz.-ú ingatlanon az ún. S. nyaraló áll, amely műemléki védelem alatt álló épület. Az ingatlanon további épületek is állnak, melyek nem védett objektumok, köztük a jelen perbeli, volt kiszolgáló épület, a régi K. lak épülete. 2016. június 20-án a felperes bejelentéssel élt az építésügyi hatósághoz, hogy a Kertész lak épületén felújítási munkálatokat tervez végezni. Az alperes a I. kerületi Hivatala (a továbbiakban: elsőfokú hatóság) e bejelentésére tájékoztatta a felperest, hogy a tervezett munkák csak építési-örökségvédelmi engedély alapján végezhetőek. 2016. szeptember 12-én az elsőfokú hatóság helyszíni szemlét tartott, melyen megállapította, hogy az ingatlan mindkét épületén engedély nélküli építési-bontási munkálatok folynak, és ismételten tájékoztatást adott arról, hogy a beavatkozások milyen körülmények között végezhetőek szabályszerűen. 2016. szeptember 15-én BP-01/07/01889-4/2016. számú határozatában a hatóság az O. O. Kft. építtetőt - a veszélyelhárítási, karbantartási és állagmegóvási munkák kivételével - a megkezdett építési, bontási, kivitelezési munkák azonnali leállítására, egyúttal fennmaradási- és továbbépítési engedély iránti kérelem benyújtására kötelezte, mely határozat jogerőre emelkedett.

[2]	2016. november 4-én a felperes építési engedély iránti kérelmet nyújtott be az ÉTDR-en keresztül, melynek eredményeként az elsőfokú hatóság 2016. december 5-én kelt BP/01/07/02891-6/2016. számon az építési engedélyt megadta. 

[3]	2017. március 23-án az elsőfokú hatóság ismét helyszíni szemlét tartott, melyen azt tapasztalta, hogy a K. lakon a kiadott építési engedélytől eltérő kivitelezési munkák folynak, ezért a szabálytalan állapot megszüntetésére örökségvédelmi felügyeleti eljárást indított. Eljárása eredményeként 2017. június 19-én meghozott BP/01/007/00911-5/2017. számú határozatában arra kötelezte a felperest, hogy a volt Kertész lak épület veszélytelenítési, bontási munkáinak elvégzését követően történt átépítésével létrejött szabálytalan állapotot szüntesse meg 150 napon belül. A határozat szerint a szabálytalan állapot megszüntetése történhet 1. a kiadott építési engedély műszaki tartalmának megfelelő átalakítással vagy 2. az épület eredeti (veszélyes állapotú szerkezetek bontását megelőző) tömegének visszaállításával történő átépítéssel, vagy 3. a BFKH Kerületi Hivatala által előzetesen engedélyezett műszaki tervek szerint történő átalakítással. Indokolásában rögzítette, hogy a kialakult állapot sem az eredeti állapotnak, sem az építési engedélyhez tartozó műszaki dokumentációnak nem felel meg, eredetileg az eltérő párkánymagasságú épületrészekre összetett tető formájú kontyolt tető, illetve csonka kontyos tető épült, az átalakítással azonban a tetőzet teljesen más formában épült meg, az utcával párhuzamos gerincű nyeregtető épült orom falakkal, valamennyi homlokzat átalakításra került, a padlás szinten lakószintet alakítottak ki az oromfalakon nyitott ablakokkal. Megállapítása szerint az elvégzett átépítés során az épület bővítése, az építmény térfogatnövelése valósult meg, amely építési engedéllyel végezhető tevékenység. A határozat rögzítette azt is, hogy a megvalósított bővítés, átalakítás fennmaradása nem engedélyezhető, mert a tetőzet aránytalan növelése, a homlokzatok rendezetlen képet nyújtó kialakítása örökségvédelmi városképi szempontból nem fogadható el. Döntését a hatóság egyebek mellett a kulturális örökség védelmével kapcsolatos szabályokról szóló 496/2016. (XII. 28.) Korm. rendelet 48. § (1) bekezdés b) pontjára, az építésügyi és építésfelügyeleti hatósági eljárásokról és ellenőrzésekről, valamint az építésügyi hatósági szolgáltatásról szóló a 312/2012. (XI. 8.) Korm. rendelet (a továbbiakban: 312/2012. Korm. rend.) 67. § (2) bekezdés a) pontjára és 1. számú mellékletére, az épített környezet alakításáról és védelméről szóló 1997. évi LXXVIII. törvény (Étv.) 48. § (1) bekezdés a) pontjára, (2) bekezdés a) pontjára, a 48/A. § (1) és (2) bekezdéseire, az országos településrendezési és építési követelményekről szóló 253/1997. (XII. 20.) Korm. rendelet 1. számú melléklet 17. pontjára alapította.

[4]	A felperes az elsőfokú határozattal szemben fellebbezéssel élt, melyben a határozat ténybeli tévedéseire, súlyos jogszabályi hiányosságaira és téves jogértelmezésre hivatkozott. Kifejtette, hogy a tevékenység nem engedélyköteles, az épületen nem történt bővítés. Kifogásolta, hogy a bővítés tényét a hatóság nem igazolta, pusztán tényként közölte azt. Hiányolta, hogy számításokon alapuló szakértői véleménnyel, okirattal vagy bármely más hitelt érdemlő módon a térfogat növekedés nem került bizonyításra, emiatt a hatóság megsértette a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény (a továbbiakban: Ket.) tényállás tisztázása vonatkozó alapelvét és az 50. § (1) bekezdését. Álláspontja szerint a határozat értelmezhetetlen is, mert senki nem ismeri az eredeti épület pontos térfogatát, mert az eredetire csak nyomokban emlékeztető kis épület több eltérő orommagassággal rendelkezett. Rámutatott, hogy a kialakított tető nem növelte a térfogatot, mert a legalacsonyabb orommagassághoz igazodtak, és jó 1 méterrel csökkentett párkánymagasságról indult a tető. Hivatkozott az alperes az épített környezet alakításáról és védelméről szóló 1997. évi LXXVIII. törvénynek az egyszerű bejelentés 300 négyzetméternél nagyobb lakóingatlan nem kereskedelmi célú építésére történő kiterjesztésével összefüggő módosításáról szóló 2017. évi XXIV. törvény 33. § (1) b) pontjára is, ami alapján egyszerű bejelentéssel végezhető a tevékenység és nem engedélyköteles. Kifejtette a felperes azt is, hogy az építési engedély alapján a tetőfelület nagyobb lett volna, mint a jelenleg megépített, így értelmezhetetlen is, hogy túlzottan nagy lenne a tető felülete.

[5]	A felperes fellebbezése folytán eljáró alperes 2017. augusztus 21. napján kelt BP/1003/150-3/2017. határozatával az elsőfokú határozatot helybenhagyta és a felperes fellebbezését elutasította. Határozatában rögzítette, hogy az elsőfokú eljárás során az nyert megállapítást, miszerint az eredetitől eltérő, új geometriájú tetőszerkezet építése építési engedély alapján végezhető munka, mivel az építési tevékenységgel új tartószerkezeti elem készült. Az alperes rögzítette, hogy a 312/2012. Korm. rend. 22. § (1) bekezdése szerint a jogerős és végrehajtható építési engedélytől és a hozzá tartozó engedélyezési záradékkal ellátott építészeti műszaki dokumentációban foglaltaktól a kivitelezés során csak az építésügyi hatóság újabb előzetes engedélyével módosított építési engedéllyel lehet, ha az eltérés az építmény tömegét megváltoztatja, ez alapján a megépült építmény szabálytalan, az első fokú hatóság döntése és eljárása jogszerű. Alperes a határozat tényállási részében rögzítette a fellebbezés hivatkozásait, azonban annak elemzésére, cáfolatára az indokolásában nem tért ki. 

A kereseti kérelem és az alperes védekezése

[6]	A felperes az alperes határozatát keresettel támadta, melyben a határozat hatályon kívül helyezését és az alperes új eljárásra kötelezését kérte. Keresetében a felperes - egyebek mellett - a Ket. 50. § (1) bekezdésének megsértésére és a polgári eljárásról szóló 1952. évi III. törvény (a továbbiakban: régi Pp.) 336/A. § (2) bekezdése alapján a bizonyítási teher megfordulására hivatkozott a tető tömegnövekedésének kérdésében. Kifogásolta, hogy a hatóság egyáltalán nem folytatott le bizonyítási eljárást.

[7]	Az alperes érdemi ellenkérelmében a határozatában foglaltakat teljes körben fenntartotta, az alaptalan kereset elutasítását kérte.

Az elsőfokú ítélet

[8]	A Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 5.K.33.709/2017/14. számú, 2018. október 3-án kelt ítélete szerint a kereset megalapozott. A bíróság a közigazgatási iratokból azt állapította meg, hogy a felperes megalapozottan kifogásolta az elsőfokú, valamint az alperesi határozat indokolásának hiányosságát és a határozatokban rögzített tények (az épület tömegének megnövelése és a homlokzatok rendezetlen képe) bizonyítatlanságát.

[9]	A bíróság megállapítása szerint az alperesi határozat indokolása csak rögzítette a felperes fellebbezésben világosan megfogalmazott jogszerűségi kifogásait, de a határozat nem tartalmazott érdemi, felülvizsgálható indokolást arra vonatkozóan, hogy a felperes fellebbezésbeli jogszerűségi kifogásai megalapozottak-e, hogyan, milyen módszerrel történt a tömegnövekedés megállapítása, hogy miért került mellőzésre egy, az ügyfél által is ellenőrizhető és jogorvoslattal támadható módszer alkalmazása, illetve hogy mit ért a hatóság rendezetlenség alatt, mi alapján és mihez képest állapította meg azt. A bíróság megállapítása szerint az alperes határozata ezáltal sérti a Ket. 104. § és a Ket. 72. § rendelkezéseit, mely által sérült a felperes jogorvoslathoz való joga is. Tekintettel arra, hogy a felperes fellebbezésében előadott érdemi hivatkozásokat az alperesi határozat egyáltalán nem merítette ki, a fellebbezésben előadott indokokra részben egyáltalán nem reagált, így a bíróságnak nem volt arra lehetősége, hogy az alperesi határozatot érdemben felülvizsgálja. 

[10]	A bíróság ezért a keresettel támadott határozatot hatályon kívül helyezte és az alperest új eljárásra kötelezte. Az ítélet előírásai szerint az új eljárás során az alperesnek a fellebbezést ismételten el kell bírálnia, és az alperes köteles a fellebbezésben található valamennyi hivatkozást vizsgálata tárgyává tenni és arra kimerítő indokolást nyújtani. Tekintettel arra, hogy a tömegnövekedés szakkérdés, és a bizonyítása számításokat igényel, amennyiben az alperes továbbra is erre a hivatkozásra alapozza a döntését, úgy nem mellőzhető a tömegnövekedés bizonyításához az arra alkalmas számítások elvégzése. Az alperes köteles továbbá határozatában a homlokzatok rendezetlen képet nyújtó kialakítására vonatkozó megállapításának indokait, ténybeli alapjait is, és a felperes erre vonatkozó fellebbezésbeli kifogásaira is kimeríteni.

A felülvizsgálati kérelem és ellenkérelem

[11]	Az alperes felülvizsgálati kérelmet nyújtott be, amelyben elsődlegesen kérte a Kúriát, hogy az elsőfokú ítéletet változtassa meg, és a felperes keresetét utasítsa el. Másodlagosan kérte az elsőfokú bíróság új eljárásra és új határozat hozatalára utasítását. Hivatkozott a Ket. 104. § (3) bekezdésére, mely szerint a másodfokú hatóság eljárása során nincs kötve a fellebbezésben foglaltakhoz. A Ket. 50. § (5) bekezdésére utalva pedig kifejtette, hogy a hatóság szabadon választja meg a bizonyítási eszközöket. Utalt az építkezés megvalósításának szabálytalan voltára. Kifogásolta továbbá az ítéletben megállapított perköltség szokatlanul és aránytalanul magas voltát.

[12]	A felperes felülvizsgálati ellenkérelmet nyújtott be, amelyben az elsőfokú ítélet hatályában való fenntartását kérték. Álláspontjuk szerint az alperes okfejtése megalapozatlan, tekintettel arra, hogy az épület tömegnövekedése és az építménymagasság szakkérdés, amire tekintettel bizonyítás lett volna indokolt. A vitatott kertészlak födéme és tartószerkezete továbbá nem került elbontásra.

A Kúria döntése és jogi indokai

[13]	A felülvizsgálati kérelem nem megalapozott.

[14]	A régi Pp. 275. §-a szerint a felülvizsgálati eljárásban a Kúria a jogerős határozatot a felülvizsgálati kérelem és a csatlakozó felülvizsgálati kérelem szerint, az azokban megjelölt jogszabályok alapján vizsgálhatja felül (KGD2011.62.) E keretek között jogszabálysértés esetén van lehetőség az eljárást lefolytató bíróság döntésének hatályon kívül helyezésére vagy megváltoztatására.

[15]	A felülvizsgálati eljárásban a Kúria döntési mozgásterét ezzel összefüggésben a következők határozzák meg. A régi Pp. 275. § (1) bekezdése értelmében a felülvizsgálati eljárásban bizonyítás felvételének helye nincs. A Kúria a felülvizsgálati kérelem elbírálása során a rendelkezésre álló iratok alapján dönt.

[16]	Jelen ügyben a felülvizsgálati kérelem alapján a Kúriának abban a kérdésben kellett állást foglalnia, hogy az alperes határozata eljárási szabálysértést valósít-e meg.

[17]	A Ket. 72. § (1) bekezdés e) pontja szerint a határozatnak - ha jogszabály további követelményt nem állapít meg - tartalmaznia kell az indokolásban a megállapított tényállást, és az annak alapjául elfogadott bizonyítékokat, az ügyfél által felajánlott, de mellőzött bizonyítást és a mellőzés indokait, [...], azokat a jogszabályhelyeket, amelyek alapján a hatóság a határozatot hozta, a hatóság hatáskörét és illetékességét megállapító jogszabályra történő utalást. A Ket. 104. § (3) bekezdés szerint a másodfokú döntést hozó hatóság a sérelmezett döntést, valamint az azt megelőző eljárást megvizsgálja; ennek során nincs kötve a fellebbezésben foglaltakhoz.

[18]	A másodfokú közigazgatási eljárás tehát a sérelmezett döntés, valamint az azt megelőző eljárás teljes egészének a felülvizsgálatát jelenti, erre vonatkozik a fellebbezéshez való kötöttség korlátjának a hiánya. Semmiképpen nem arra, hogy a fellebbezés tartalmát se kellene kimeríteni. Ez utóbbi ugyanis a jogorvoslati jog tartalmának korlátozása lenne. Az eljárás kérelemre indul, ezért a másodfokú közigazgatási szervnek először a kérelemben foglaltakat kell megvizsgálnia, ezt követően jogosult a sérelmezett döntés és az azt megelőző eljárás egészének vizsgálatára.

[19]	A Kúria egyetért az elsőfokú bírósággal, hogy az építménytömeg-számítás és az építménymagasság szakkérdések, ilyenként kell a vitatott paramétereket kezelni, és igazolni, avagy cáfolni. Az érvelés és a bizonyítás nem mellőzhető, és annak elsődlegesen a közigazgatási eljárásban van a helye. Ennek elmaradása lényeges eljárási szabálysértés, aminek alapján a közigazgatási szerv határozata hatályon kívül helyezésének és új eljárásra kötelezésnek van helye.

[20]	A Kúria ezért egyetért az elsőfokú bírósággal, hogy a másodfokú döntés eljárási hibájának okán az érdemi vizsgálatra a bírói szakban nem is volt lehetőség. Végezetül a Kúria megjegyzi, hogy felülvizsgálati eljárásban az elsőfokú bíróság által megállapított tényállás felülvizsgálatára, a bírósági mérlegelés eredményének felülmérlegelésére nincs lehetőség, hacsak annak indokai nem kirívóan okszerűtlenek, vagy iratellenesek. Ilyet a Kúria a felülvizsgált ítélettel szemben nem állapított meg.

[21]	Az elsőfokú eljárásban az alperes terhére a bíróság által megállapított költséget, figyelemmel különösen a felperesi beadványok munkaigényére - az alperes kérése ellenében - nem lehet túlzónak minősíteni.

[22]	Mindezek alapján a Kúria a felülvizsgálati kérelmet elutasította és az elsőfokú bíróság ítéletét annak helyes érveire figyelemmel, a régi Pp. 275. § (3) bekezdése alapján hatályában fönntartotta.

A döntés elvi tartalma

[23]	A másodfokú közigazgatási eljárás során a fellebbezés tartalmának kimerítésén túl, a sérelmezett döntés, valamint az azt megelőző eljárás teljes egészének a felülvizsgálatát lehet elvégezni. 

Záró rész

[24]	A Kúria a felülvizsgálati kérelmet a régi Pp. 274. § (1) bekezdése alapján tárgyaláson kívül bírálta el.

[25]	A felperes pernyertességére tekintettel, valamint figyelemmel a régi Pp. 270. § (1) bekezdése folytán alkalmazandó 78. §-ára is, a Kúria az alperest kötelezte a felperes perköltségeinek megfizetésére. 

[26]	Az illetékekről szóló 1990. évi XCIII. törvény (a továbbiakban: Itv.) 50. § (1) bekezdése szerinti mértékű, a 39. § (3) bekezdés d) pontja alapján számított és a 62. § (1) bekezdés h) pontja értelmében feljegyzett felülvizsgálati eljárási illetéket az alperesnek az Itv. 5. § (1) bekezdés a) pontjának megfelelő személyes illetékmentességére figyelemmel, a költségmentesség alkalmazásáról szóló 6/1986. (VI.26.) IM rendelet 14. §-a alapján az állam viseli.

[27]	Az ítélet elleni felülvizsgálat lehetőségét a régi Pp. 271. § (1) bekezdés e) pontja zárja ki.

Budapest, 2020. február 18.

Dr. Balogh Zsolt s.k. a tanács elnöke, Dr. Horváth Tamás s.k. előadó bíró, Dr. Kiss Árpád Lajos s.k. bíró