A Kúria
mint felülvizsgálati bíróság
ítélete
Az ügy száma: Kfv.VI.37.225/2018/4.
A tanács tagjai: Dr. Sperka Kálmán a tanács elnöke, Dr. Vitál-Eigner Beáta előadó bíró,     Dr. Sugár Tamás bíró

A felperes: felperes neve. 
A felperes képviselője: Dr. ... Ügyvédi Iroda 

Az alperes: alperes neve 
Az alperes képviselője: Dr. ... főosztályvezető-helyettes

A per tárgya: örökségvédelmi ügyben hozott közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálata
A felülvizsgálati kérelmet benyújtó fél: a felperes

A felülvizsgálati kérelem száma: 25.
Az elsőfokú bíróság neve, határozatának kelte és száma: Győri Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 2017. november 7-én kelt 17.K.27.312/2016/24. számú ítélete

Rendelkező rész

A Kúria a Győri Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 17.K.27.312/2016/24. számú ítéletét hatályában fenntartja.
Kötelezi a felperest, hogy 15 napon belül fizessen meg az alperesnek 30.000.- (harmincezer) forint felülvizsgálati eljárási költséget.
A felülvizsgálati eljárási illetéket a felperes viseli.

Az ítélet ellen felülvizsgálatnak helye nincs.
I n d o k o l á s
A felülvizsgálat alapjául szolgáló tényállás
[1]	A Győr-Moson-Sopron Megyei Kormányhivatal a 2012. szeptember 27. napján kelt VIII-B-005 /3832-01/2012. számú határozatával építési engedélyt adott a Rábaszentmiklós, Római Katolikus Szent Miklós templom homlokzatának felújító festése-meszelése, a templom előtti térburkolat felújítása és egyéb építési munkáinak elvégzéséhez, a tervdokumentáció alapján. A határozatban egyebek mellett rögzítette a kivitelezés feltételeit, továbbá utalt arra is, hogy az engedélyezett dokumentációtól eltérni csak újabb építési engedély alapján lehet.
[2]	A tervdokumentáció műszaki leírása szerint a bejárat előtti hasított térburkolatot fel kell szedni az ágyazó réteggel együtt. A meglévő köveket új ágyazó réteggel újra el kell helyezni. A többletburkolatot a jelenlegivel azonos vagy arra nagyon hasonlító kőből kell megvalósítani. A jelenlegi meszes homlokzatfestésre speciális műemléki felületre kifejlesztett mészfestéket kell alkalmazni.
[3]	A kivitelezési munkákat vállalkozási szerződés alapján a felperes végezte.
[4]	Az elsőfokú örökségvédelmi hatóság - több helyszíni ellenőrzést követően - határozatával kötelezte a felperest a templom felső festésének és a bejárat előtti mészkőburkolatának javítására azzal, hogy a templom külső festésének az engedélyezett tervben előírt minőségű festékkel történő javítását a teljes falfelületen és a toronytesten végezze el, a torony párkányán lévő sérült vakolatot javítsa ki, valamint a bejárat előtti mészkőburkolatot cserélje ki. Indokolása szerint a felperes a külső festési és külső térburkolási munkákat szakszerűtlenül, az épített környezet alakításáról és védelméről szóló 1997. évi LXXVIII. törvény (a továbbiakban: Étv.) 31. § (5) bekezdésébe, a kulturális örökség védelméről szóló 2001. évi LXIV. törvény (a továbbiakban: Kötv.) 41. § (1) bekezdésébe, 43. § (1) bekezdésébe, valamint a régészeti örökség és a műemléki érték védelmével kapcsolatos 39/2015. (III.11.) Korm. rendelet (a továbbiakban: R.) 30. § (2) bekezdésébe és 53. § (2) bekezdés b) pontjába ütköző módon, a műemléki értékekre vonatkozó követelményeket figyelmen kívül hagyva végezte el.
[5]	A felperes fellebbezése folytán eljárt alperes a 2016. március 8. napján kelt BP/1007/00081-1/2016. számú határozatával az elsőfokú határozatot - a teljesítési határidő megváltoztatása mellett - lényegében helybenhagyta. Indokolás szerint helyesen állapította meg az elsőfokú hatóság, hogy a homlokzat felújításánál a felperes szakszerűtlen kivitelezési munkát végzett, az nem az építési engedélynek és a hozzá tartozó tervdokumentációnak megfelelően készült el. Az alkalmazott kültéri mészfestés teljesítménynyilatkozata a vonatkozó előírásoknak megfelel, a helyenkénti lepergés, foltosodás feltehetőleg kivitelezési hiba. Megjegyezte, hogy ha az engedély szerinti kivitelezésnek akadálya van, mert a meglévő felület nem alkalmas az előírt mészfesték fogadására, akkor a felületet ennek megfelelően kell előkészíteni. Ugyancsak nem az építési engedélynek és tervdokumentációnak megfelelően készült el a térburkolat kivitelezési munkája, mivel nem a meglévő köveket helyezték vissza, illetve a többletburkolatokat nem az eredetivel azonos vagy arra nagyon hasonló kőből valósították meg. A felperes által becsatolt minőségi bizonyítvány a fagyállóságra vonatkozó adatokat nem tartalmaz. A rendelkezésre álló felvételek alapján egyértelműen megállapítható, hogy a beépített horvát mészkő nem felel meg kültéri burkolatként Magyarországon, mivel levelesen mállik, tehát minden bizonnyal nem fagyálló.

A kereseti kérelem

[6]	A felperes eljárási- és anyagi jogi jogszabálysértésekre hivatkozással kérte a határozat bírósági felülvizsgálatát. 
Az elsőfokú ítélet
[7]	A közigazgatási és munkaügyi bíróság jogerős ítéletével a felperes keresetét elutasította.
[8]	Indokolásában rögzítette a felperes indítványára kirendelt, a műemlékvédelemben is jártas dr. ... igazságügyi szakértő (a továbbiakban: Szakértő) szakvéleményének releváns elemeit. Ezek szerint a falfestéssel kapcsolatban a felperes a Poly-Farbe gyártmányának minőség-tanúsítványát adta át, tehát a falak felületképzése nem hogy a tervezői kiírástól, hanem még a jóváhagyott FVH-tételgyűjtemény előirányzott tételétől is eltér. A Szakértő által végzett nedvességmérés kimutatta, hogy a falakban a nedvességtartalom mindig jelentős. Arra, hogy milyen oldott anyag tartalma van e nedvességnek és milyen megalapozott beavatkozást alkalmazhatnánk általában is e szerkezetekben lévő nedvesség- és sótartalom csökkentésére, csak megelőző diagnosztikai vizsgálatok segítségével lehet választ kapni. A kivitelezéskor különös tekintettel kellett lenni a falakban lévő nedvességre, illetve a tervezett kivitelezés időpontjában uralkodó időjárás által gyakorolt befolyásoló tényezőkre. A víztartalom megszüntetésének egyik leghatékonyabb módja lett volna a WTA vakolat alkalmazása, ezzel lehetett volna az épületet és a falakat megvédeni a túlzott átnedvesedéstől. A felperes nagy valószínűséggel gipszes alapú glett anyaggal a sarokkeretek felületét leglettelte, majd mészfestékkel be is festette. A gipsz tulajdonságai miatt beszívja a levegő víztartalmát, melyből térfogat-növekedés következik, a bekövetkező duzzadás együtt repeszti a felületi festéket és a glettanyagot. A szakértő leszögezte, hogy a festésnél a felújítás technológiai menetének előkészítő fázisa elmaradt, ami a bevonat minőségére erősen negatív hatással volt. Ekként a felújító mészfestés nem szakszerűen készült el. A leválás a megfelelő tapadás hiányát, a foltosodás általában a nem kellő intenzitású száradást mutatja. A Szakértő szerint a felperes nem járt el a legnagyobb gondossággal, ugyanis még ajánlatadás előtt meg kellett volna győződnie az ajánlatkérés műszaki tartalmának valós vagy hibás voltáról.
[9]	A térkőburkolat vonatkozásában a Szakértő rögzítette, hogy az alkalmazott horvát mészkő néven forgalmazott anyag az ÉMI informatív laboratóriumi vizsgálata alapján nem fagyálló, kültéri célra nem alkalmazható. Az egyre mélyebbre ható fagysérülések miatt a vékony kőlapok húsa teljes keresztmetszetében a felfagyások miatt el fog tűnni. Az anyagnak nincs szabályszerű hazai minőségi tanúsítványa sem. Az iratok közt lévő szállítói minőségtanúsító irat is alapvetően elégtelen. A horvát mészkő sem fizikai tulajdonságai, sem pedig a vizuális paraméterei és esztétikai megjelenése kapcsán nem alkalmas kültéri terméskőburkolat kiépítésére. A lemezes felválás részben a nedvességfelvétel, részben a fagy együttes hatása. A helyes eljárás az lett volna, ha hasonló fagyálló és enyhén idomított 5-7 cm vastagságú, ugyanakkor jó kopásállóságú építő követ keres a felperes és ezzel pótolja ki a szóban forgó kültéri felületet.
[10]	A fotók alapján megállapította még, hogy a torony kiszögellő lemezének sérülése 2014. december 1-jét követően történhetett, amikor is a torony párkánylemeze a lemezszélre mért ütés miatt sérült. A sérülés olyan időszakban keletkezett, amikor az a felperes munkaterülete volt, a történtekért ő tartozik felelősséggel.
[11]	Az elsőfokú bíróság a felperes indítványára a Szakértőt személyesen is meghallgatta, aki a szakvéleményét változatlanul fenntartotta.
[12]	A szakvélemény megalapozottságát illetően az elsőfokú bíróságnak kételye nem merült fel, így azt döntése alapjául elfogadta. A felperes által felhozott kifogásokat részben nem tartotta relevánsnak, részben nem tartotta alkalmasnak a szakvéleményben foglaltak cáfolatára.
[13]	Az Étv. 38. § (1) és (2) bekezdéseire, valamint 40. § (1) bekezdés b) pontjában foglaltakra utalással leszögezte, hogy a felperes alappal nem hivatkozhat az építési engedélyben, illetve a tervdokumentációban foglaltaknak megfelelő építési tevékenység kivitelezhetetlen voltára. A felperes kivitelezői gondossági kötelezettsége, hogy a vállalkozási szerződést megelőzően a helyszínen tájékozódjon a munka építési engedélyben és tervdokumentációban foglaltaknak megfelelő kivitelezhetőségéről. Amennyiben az előzetes tájékozódás alapján úgy ítéli meg, hogy a tervdokumentáció szerint a műszaki kivitelezés nem lehetséges, úgy - ahogy azt az építési engedély is rögzíti - az építtetőnek jelezheti, aki adott esetben újabb építési engedély kiadását kérheti. A felperes ezt, a kivitelezővel szemben megfogalmazott gondossági követelményt mulasztotta el.
[14]	A felperes nem a jóváhagyott engedélyezési terveknek megfelelően végezte a térkőburkolattal kapcsolatos munkát, mivel nem az eredeti köveket, illetve nem az azzal azonos vagy arra nagyon hasonlító köveket helyezett vissza. Ezzel szintén az előzetes helyszíni felmérési, gondossági kötelezettségét mulasztotta el.
[15]	A párkánysérülés tekintetében megállapította, hogy a 2015. időszakban az még a felperes munkaterülete volt, függetlenül attól, hogy a műszaki átadás korábban már megtörtént, vagyis a bekövetkezett sérülés a felperes felelősségi körébe tartozik, így annak javítására köteles.
[16]	A munkát a felperes elvállalta, azt nem a tervdokumentációban foglalt előírásoknak megfelelően valósította meg, így a szakszerűtlen kivitelezés következményeit viselni köteles.

	A felülvizsgálati kérelem és az ellenkérelem

[17]	A felperes fellebbezésében a jogerős ítélet és a közigazgatási határozatok hatályon kívül helyezését kérte. Állította, hogy az elsőfokú bíróság a rendelkezésre álló adatokat részben tévesen értelmezte.
[18]	Az Étv. 33. § (1) bekezdésében foglaltakra utalással hangsúlyozta, hogy abból kell kiindulni, hogy a tervező által elkészített tervdokumentáció megfelelően kivitelezhető, műszaki tartalma megvalósítható, különös figyelemmel arra is, hogy azokat az illetékes hatóság jogerősen jóváhagyta, az építkezést jogerősen engedélyezte. Az Étv. 36. § (1) bekezdése szerint pedig építési engedély csak akkor adható, ha a kérelem és mellékletei, valamint a kérelmezett tevékenység megfelel a jogszabályokban meghatározott szakszerűségi követelményeknek. Az építési engedéllyel jóváhagyott terv kivitelezhetetlen volt úgy a festés, mint a régi kövek lerakása vonatkozásában, a tervezői és engedélyező hatósági felelősséget utóbb nem lehet rá áthárítani.
[19]	Az Étv. 38. §-ára hivatkozással értelmezhetetlennek tartotta az elmaradt előkészítő munkálatokkal kapcsolat megállapításokat.
[20]	Álláspontja szerint a bíróságnak nem a Szakértő véleményére kellett volna alapítania döntését, hanem arról kellett volna állást foglalni a vonatkozó jogszabályi rendelkezések alapján, hogy kinek, hol és milyen felelőssége van az építési engedély kiadásáig tartó folyamatban. 
[21]	Meglátása szerint sem a tervekben, sem a műszaki leírásban, sem az örökségvédelmi hatóság engedélyében nem szerepelt a tőle hiányolt munkafázis, ha pedig azt elvégezte volna, akkor valószínűleg súlyos büntetést kapott volna, hiszen akkor eltért volna az engedélyezett tervtől.
[22]	Állította, hogy a párkányon nem végeztek munkát, így annak hibája nem róható fel neki, különös figyelemmel arra is, hogy a feltehető sérüléskor már levonultak az építkezésről.
[23]	Előadta még, hogy a beépített kő a rendelkezésre álló minőségi bizonyítvány szerint kültéri burkolatként használatos, azt nem cáfolja a szakértői szemrevételezés. Megjegyezte, hogy a minőségi bizonyítvány tartalmáért nem vonható felelősségre. A kőburkolat amúgy is már 4 telet és 4 nyarat kibírt, annak nincsen semmilyen hibája, a munka és maga a főburkolat be tudja tölteni a funkcióját, a hibás kövek cseréje lehetséges.
[24]	Az elvégzett munkát felelős műszaki vezető, műszaki ellenőr átvette, sőt a projekt átesett az európai uniós ellenőrzésen is, és mindenhol rendben találták, szerződésszerűnek minősítették a kivitelezést.
[25]	Végezetül hangsúlyozta, hogy a határozatban foglalt kötelezettség értelmezhetetlen, végrehajthatatlan. Abból nem állapítható meg, hogy a kőburkolatot mire kell cserélnie.
[26]	Az alperes felülvizsgálati ellenkérelmében a jogerős ítélet hatályában fenntartását indítványozta.

A Kúria döntése és jogi indokai

[27]	A felülvizsgálati kérelem nem alapos.
[28]	A polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvény (a továbbiakban: Pp.) 275. § (1) és (2) bekezdéseire figyelemmel a felülvizsgálati eljárásban bizonyítás felvételének nincs helye, a Kúria a felülvizsgálati kérelem elbírálása során a rendelkezésre álló iratok alapján dönt. A jogerős ítélet csak a felülvizsgálati kérelem és a csatlakozó felülvizsgálati kérelem keretei között vizsgálható felül.
[29]	A Kúria szerint az elsőfokú bíróság a pontosan és törvényesen megállapított tényállásból helytálló jogi következtetést vont le.
[30]	A felülvizsgálati bíróság elsődlegesen rögzíti, hogy az elsőfokú bíróság vizsgálta a közigazgatási eljárás teljes anyagát, a felek perbeli nyilatkozatait, beadványait, a Szakértő véleményét, a Szakértő szóbeli nyilatkozatát, ennek során a bizonyítékokat a Pp. 206. § (1) bekezdésében foglaltaknak megfelelően a maguk összességében értékelte, és helyesen állapította meg, hogy a kereset nem alapos. Jogszabálysértést ebben a körben a rögzített tényállás iratellenessége, a bizonyítékok kirívóan okszerűtlen vagy a logikai szabályaival ellentétes mérlegelése alapozhat meg, ilyen jogsértés azonban nem tárható fel.
[31]	A felperes a felülvizsgálati kérelmében lényegében a keresetében foglaltakat ismételte meg, a jogerős ítéletet az alperesi határozattal szemben már felhozott kifogások miatt sérelmezte. Az eljárt bíróság azonban a felperes keresetét minden vonatkozásában elemezte és elbírálta, a jogerős ítéletben a Pp. 221. § (1) bekezdésének teljes mértékben megfelelő, kellően részletes indokát adta döntésének. Az abban foglaltakkal a felülvizsgálati bíróság maradéktalanul egyetért. A Kúria szükségtelennek tartja az elsőfokú bíróság jogerős ítéletének indokolásában foglaltak megismétlését, hiszen azt a fentiekben részletesen ismertette. A kifejtett jogi érveket teljes egészében osztva, a felülvizsgálati kérelemre figyelemmel az alábbiakat hangsúlyozza.
[32]	Az elsőfokú bíróság minden releváns körülményre kiterjedő bizonyítási eljárást folytatott le. A tényállást teljes körűen tisztázta, valamennyi szakkérdés tekintetében igazságügyi szakértői szakvéleményt szerzett be. A Szakértő célirányosan, kellő alapossággal, megfelelő indokokkal alátámasztva fejtette ki szakmai álláspontját. A felperes bár nem értett egyet a Szakértő megállapításaival, további bizonyítási indítványt nem terjesztett elő, újabb szakértő bevezetését nem kezdeményezte. A szakmai kompetenciával rendelkező szakértői megállapításokkal szemben azonban a felperes előadása, feltételezése, okfejtése alappal cáfoló bizonyítékul nem szolgálhat.
[33]	Az Étv. 38. § (1) bekezdése szerint építési tevékenységet kivitelezési dokumentáció alapján lehet végezni. Ugyanezen szakasz (2) bekezdése kimondja, hogy a kivitelezési dokumentáció tartalma nem térhet el a hatósági eljárásban záradékolt építészeti- műszaki dokumentációban foglaltaktól.
[34]	Az Étv. 40. § (1) bekezdése értelmében a kivitelező felelős az építtető által rendelkezésére bocsátott, hatósági eljárásban záradékolt építészeti- műszaki dokumentációban, valamint a kivitelezési dokumentációban előírtak betartásáért és betartatásáért.
[35]	Az Étv. 48. § (5) bekezdés c) pontja kimondja, hogy szakszerűtlen a kivitelezői tevékenység, ha az alapvető követelmények, a tevékenységre vonatkozó szakmai szabályok, előírások megsértésével végzik.
[36]	A kiemelt jogszabályi rendelkezésekből látható, hogy az építési tevékenységet főszabályként az engedélyben foglaltaknak megfelelően kell elvégezni, ennek során a záradékolt építészeti, műszaki dokumentációban, valamint a kivitelezési dokumentációban előírtakat kell szem előtt tartani. E mellett azonban a kivitelezőt az Étv. 48. § (5) bekezdés c) pontjában foglaltak is kötik, azaz a kivitelezői tevékenység alapvető követelményeit, a tevékenység szakmai szabályait, előírásait is meg kell tartania. A szakszerűség követelményéből fakadóan a kivitelező nem hivatkozhat az építési engedély betartására akkor, ha a kivitelezés során az építési tevékenységet szakszerűtlenül, nem a szakmai szabályok szerint végezte.
[37]	Bár az Étv. 33. § (1) bekezdése szerint a tervező is felelősséggel tartozik, és az Étv. 36. § (1) bekezdéséből következően az építési engedélynek megfelelő kivitelezés egyben szakszerű is, mindez nem változtat azon, hogy amennyiben az építési engedélyben, illetve a tervdokumentációban foglaltaknak megfelelően kivitelezhetetlen, illetve szakszerűen nem kivitelezhető az építési tevékenység, akkor a kivitelezőnek a szakma alapvető, általános szabályai szerint kell eljárnia.
[38]	Az Étv. 38. §-a szerint az építési tevékenység során az engedélyben foglaltaktól eltérni nem lehet, ez azonban nem ad alapot a kivitelezőnek arra, hogy a munkát szakszerűtlenül végezze el. Amennyiben szakmai meggyőződése szerint a tervdokumentáció alapján a szakszerű műszaki kivitelezés nem lehetséges, úgy az építési engedély módosítása vagy új építési engedély kiadása iránt kell intézkedni.
[39]	A fentiekre figyelemmel a felperes alaptalanul hivatkozott az Étv. egyes szabályainak megsértésére.
[40]	A felperes sem a perben, sem a felülvizsgálati eljárásban szakmai érvekkel nem cáfolta a szakvéleményben foglaltakat. Elismerte, hogy a Szakértő által hiányolt előkészítő fázis elmaradt, nem cáfolta a torony párkányánál tapasztalt foltos leválásokat. Azt sem vonta kétségbe szakmai érvekkel, hogy a leválás a megfelelő tapadás hiányát, a foltosodás pedig a nem kellő intenzitású száradást mutatja. Mindez a szakszerűtlen kivitelezést igazolja, amellyel szemben a felperes építészeti, műszaki cáfolatot nem adott.
[41]	A térkőburkolat tekintetében a felperes ugyancsak nem cáfolta a lemezes felválás tényét, amely nem mást, mint a nem megfelelő kivitelezést mutatja. Ezen nem változtat a minőségi bizonyítvány, hiszen az nem tanúsítja azt, hogy a horvát mészkő a magyarországi időjárási viszonyok között is alkalmas kültéri burkolatra. A felperes hazai minőségi tanúsítványt nem tárt elő, a kő fagyállóságát más okirattal sem igazolta.
[42]	A felperesnek az építési engedély alapján a meglévő köveket kellett volna visszahelyeznie, és a többletburkolatot kellett volna a jelenlegivel azonos vagy arra nagyon hasonlító kőből kiraknia. Ennek ellenére az eredeti köveket nem helyezte vissza, helyettük alkalmatlan burkolatot fektetett le. A burkolat tekintetében előírt „nagyon hasonlító" kifejezés bár valóban nem kötött tartalmú fogalmat takar, azt azonban mindenképpen jelenti, hogy a kőnek kültéri burkolatra alkalmasnak kell lennie. Ha a kő alkalmatlan erre, akkor az nagyon hasonlítónak nem minősül.
[43]	A felperesi előadás és bizonyíték a fentiek okán szintén nem volt alkalmas a szakértői megállapítások szakmai cáfolatára.
[44]	A párkánysérülés tekintetében a felperes nem vitatta, hogy a 2015. évet érintő időszakban a templom még a munkaterületéhez tartozott. Ezért függetlenül attól, hogy a párkányon munkát nem végeztek, illetve hogy 2014. szeptember 30-án a munkálatokat befejezték, a sérülés feltehető idején az épület még az ő felelősségébe tartozott. Ezzel szemben a felperes nem állított, nem bizonyított semmit, nem igazolta, hogy a sérülés máskor keletkezett, illetve hogy a sérülés feltételezett bekövetkeztekor már semmiféle fizikai vagy jogi kapcsolata nem volt az építési területhez. Ezért felülvizsgálati kérelme e tekintetben sem fogott helyt.
[45]	Önmagában az, hogy az elvégzett munkát a felperestől átvették, továbbá, hogy a projektet az európai uniós ellenőrzés során is rendben találták, nem változtat a fentieken, azaz a szakszerűtlen kivitelezés tényén.
[46]	A Kúria szerint a közigazgatási határozatban foglalt kötelezettség egyértelmű, az alapján a felelősen eljáró, szakmáját értő, a vonatkozó jogszabályi rendelkezéseket ismerő, a szakma szabályai szerint tevékenykedő kivitelező számára az előírások tartalma nem lehet kétséges. Amennyiben a felperesnek valamely munkafázis tekintetében mégis kétségei támadnának, úgy nincs akadálya, hogy a hatóságtól felvilágosítást, útmutatást kérjen.
[47]	A jogerős ítélet az összes körülmény körültekintő mérlegelésén alapul, az abban foglaltakat sem ténybelileg, sem szakmai alapon a felperesnek nem sikerült cáfolnia. Iratellenes megállapítások, illetve a bizonyítékok okszerűtlen vagy logikátlan értékelésének hiányában a Kúria felülmérlegelésre nem látott jogszerű lehetőséget.
[48]	 A felperes az őt terhelő bizonyítási kötelezettség ellenére nem tudta alátámasztani, hogy a kivitelezés során szakszerűen járt el, ezzel nem igazolta, hogy az alperes határozata, illetve az elsőfokú bíróság ítélete jogszabálysértő.
[49]	A Kúria a fentiekre figyelemmel a Pp. 275. § (3) bekezdését alkalmazva a jogerős ítéletet hatályában fenntartotta, mert az nem sérti a felülvizsgálati kérelemben megjelölt jogszabályi rendelkezéseket. 

	A döntés elvi tartalma 

[50]	Az aggálytalan szakvéleménnyel szemben a felperesnek kell bizonyítania, hogy a Szakértő szakmai megállapításai nem helytállóak. Ehhez a felperesi előadás, a kétely puszta megfogalmazása nem elegendő.
[51]	A kivitelezés szakszerűségéért a kivitelező akkor is felelősséggel tartozik, ha az építési tevékenységet az építési engedélynek megfelelően végezte.
Záró rész
[52]	A Kúria a felülvizsgálati kérelmet a Pp. 274. § (1) bekezdése alapulvételével tárgyaláson kívül bírálta el.
[53]	Az alperes felülvizsgálati eljárási költségét a felperes a  Pp. 78. § (1) bekezdése szerint köteles megfizetni.
[54]	Az illetékekről szóló 1990. évi XCIII. törvény 62. § (1) bekezdés h) pontjában biztosított tárgyi illetékfeljegyzési jog ellenére a felperes a felülvizsgálati kérelmén a felülvizsgálati eljárási illetéket lerótta, ezért őt ennek megfizetésére nem, csak viselésére kellett kötelezni a bírósági eljárásban alkalmazandó költségmentességről szóló 6/1986. (VI.26.) IM rendelet 13. § (2) bekezdésében foglaltaknak megfelelően.
[55]	Az ítélet elleni felülvizsgálatot a Pp. 271. § (1) bekezdés e) pontja zárja ki.
Budapest, 2018. november 28.
Dr. Sperka Kálmán s.k. a tanács elnöke, Dr. Vitál-Eigner Beáta s.k. előadó bíró, Dr. Sugár Tamás s.k. bíró

A kiadmány hiteléül:
tisztviselő