A Kúria
mint felülvizsgálati bíróság
ítélete
Az ügy száma: 			Kfv.III.37.213/2018/5.

A tanács tagjai: 			dr. Kovács András a tanács elnöke
			dr. Mudráné dr. Láng Erzsébet előadó bíró
			dr. Fekete Ildikó bíró
	
A felperes: 			(…) Kft.
	
A felperes képviselője: 	Dr. Kalló Ügyvédi Iroda
	
Az alperes: 			Magyar Energetikai és Közmű-szabályozási Hivatal
	
Az alperes képviselője: 	(...) jogtanácsos
	
Alperesi beavatkozó: 	(...) Kft.
		
Alperesi beavatkozó
képviselője: 			 ügyvezető
	
A per tárgya: 	energiaügyben közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálata
A felülvizsgálati kérelmet benyújtó fél: felperes
A felülvizsgálni kért jogerős határozat: Fővárosi Törvényszék 2.Kf.650.022/2017/5.
Az elsőfokú bíróság határozatának száma: Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 25.K.31.040/2016/16.
Rendelkező rész 
A Kúria a Fővárosi Törvényszék 2.Kf.650.022/2017/5. számú ítéletét hatályában fenntartja.

Kötelezi a felperest, hogy fizessen meg az alperesnek 15 nap alatt 30.000 (harmincezer) forint felülvizsgálati eljárási költséget.

Kötelezi a felperest, hogy fizessen meg az államnak - felhívásra - 70.000 (hetvenezer) forint felülvizsgálati eljárási illetéket.
Az ítélet ellen felülvizsgálatnak nincs helye.
Indokolás
A felülvizsgálat alapjául szolgáló tényállás
[1]	Az alperesi beavatkozó a Budapest, (...) szám alatt (a továbbiakban: felhasználási hely) építési tevékenységet folytatott, vasbeton szerkezetet épített. A generálkivitelezővel fennálló pénzügyi elszámolási vitája miatt 2011 októberében az alperesi beavatkozó az építési tevékenységgel felhagyott, a felhasználási helyen dolgozója nem tartózkodott, munkát nem végzett. A (...) Kft.-vel ugyan szerződést kötött a munka befejezésére, és utóbbi vállalta az áramdíj közvetlen megfizetését, de a (...) Kft.-vel is elszámolási vita támadt, és a villamos energia felhasználásban díjtartozás keletkezett. 
[2]	2011. október 24-én a felperes a tartozás miatt a felhasználási helyen lévő minden napszaki fogyasztásmérőt az áramszolgáltatásból kikapcsolta. 2012. április 21-én a felperes a felhasználási helyen ellenőrzést végzett, és azt tapasztalta, hogy a fogyasztási hely visszakapcsolásra került. Az idősor fogyasztási adatai alapján 2011. december 29-én történt a visszakapcsolás. Alperesi beavatkozó munkát nem végzett a fogyasztási helyen, melynek őrzés-védelmét a (...). Kft. biztosította. Felperes az Üzletszabályzata 7.8.2.g. pontja szerinti szerződésszegés miatt, hivatkozva a 7.8.4.3. pontra 5 millió forint kötbér követelést támasztott az alperesi beavatkozóval szemben önkényes visszakapcsolás címén. 
[3]	Az alperes 2015. december 2-án kelt FVFO-2015/3529-4 számú határozatában az alperesi beavatkozó kérelmére eljárva helyt adott a felperessel szembeni panasznak, és megtiltotta a felperesnek az 5 millió forint végösszegű kötbérkövetelés alkalmazását. Megállapította, hogy a felperes 2011. október 24-én tartozás miatt a fogyasztásmérőt az áramszolgáltatásból a főbiztosítónál kikapcsolta. A munkalap szerint az alperesi beavatkozó a kikapcsoláskor nem tartózkodott a helyszínen, a munkalap az alperesi beavatkozói aláírást nem tartalmazta. 
[4]	A felperes 2012. április 21-én a felhasználási helyen ténymegállapító jegyzőkönyvet vett fel. Ennek 5. pontja szerint a fogyasztásmérő berendezés a kerítés mellett az ún. geyer-szekrényben helyezkedett el. A 6. pont tartalmazta, hogy korábban tartozás miatt a fogyasztásmérőt kikapcsolták, jelenleg (az ellenőrzéskor) azonban a telephelyen van világítás. A világítást a főbiztosító betétek visszahelyezésével végezték el, a szolgáltatási pecsétek sértetlenek voltak. Plombasérülés nélkül is vissza lehetett helyezni a betéteket. A helyszíni ellenőrzéskor az alperesi beavatkozó nem tartózkodott a helyszínen. A dokumentum nem tartalmazza az aláírását. 
[5]	Az alperes hivatkozott a villamos energiáról szóló 2007. évi LXXXVI. törvény (a továbbiakban: Vet.) egyes rendelkezéseinek végrehajtásáról szóló 273/2007. (X.19.) Korm. rendelet (a továbbiakban: Vhr.) 2. melléklet 19.6. és 19.12. pontjára, és az Elosztói Üzletszabályzat 7.8.4.3. pontjára. Megállapította, hogy a fényképfelvétel a kikapcsolás megtörténtének igazolásáról nem áll felperes rendelkezésére. Az önkényes visszakapcsolás ténye fényképfelvétellel szintén nem került bizonyításra. Figyelembe vette azt is, hogy az alperesi beavatkozó 2012. október 24-én kelt bejelentésben úgy nyilatkozott, hogy egyetlen dolgozója sem tartózkodott a helyszínen, így elvi lehetősége sem volt annak, hogy áramot fogyasszanak, illetve hogy megakadályozzák az illegális áramvételezést. 
A kereseti kérelem és az alperes védekezése
[6]	Az alperes határozatával szemben a felperes keresetet terjesztett elő. Elsődlegesen kérte a határozat hatályon kívül helyezését, illetve megváltoztatását, az abban lévő kötelezés törlését annak kimondásával, hogy a felperes kötbérigénye alapos. Kifejtette, hogy a szabálytalan állapot dokumentálására négy db fényképfelvétel készült, és az önkényes visszakötés miatti szerződésszegő állapot egyértelműen megállapítható volt. A szerződésszegő állapot létrehozása egyértelműen az alperesi beavatkozó érdekkörére volt visszavezethető. A jogtalan visszakapcsolás ellenőrzéskori fennállására tekintettel tettenérés történt. A jogsértést tanúsítja a ténymegállapító jegyzőkönyv, a kikapcsolás során készült munkalap és az önkényes visszakapcsolásról készített fényképfelvételek. Hivatkozott a Vhr. 19.9. ef) pontjára, és a 7.8.2. g) pontjára, valamint az Üzletszabályzat 7.8.4.3. pontjára. 
[7]	A felperes álláspontja szerint alperes tévesen jutott arra az álláspontra, hogy az alperesi beavatkozó felróhatósága nem volt megállapítható. A visszakapcsolás az alperesi beavatkozó kezelésében lévő felhasználási helyen történt, és az önkényes visszakapcsoláshoz szükséges beavatkozás egyértelműsítette a jogszerűtlen felhasználói beavatkozást. Az Üzletszabályzat emellett nem teszi a kötbérkövetelés feltételévé azt sem, hogy a visszakötést a felhasználó végezze el, illetve azt sem, hogy felelőssége csak felróhatóság esetén állna fenn. Ha az alperesi beavatkozó arra kíván hivatkozni, hogy érdekkörén kívül eső okból történt a méretlen rákötés, azt csak megfelelő bizonyítékok birtokában teheti meg. A felperes álláspontja szerint ő a szükséges bizonyítékokat beszerezte, az alperesi beavatkozó felróhatóságát igazolta, ugyanis a mérőhely az alperesi beavatkozó kezelésében lévő területen volt kialakítva. A felperes szerint az üzletszabályzat 7.8.2. g) pontja alapján önmagában szerződésszegést jelent a felhasználói oldalon, ha a méretlen vezetékre történő jogszerűtlen rákötéssel vételez. 
[8]	Alperes fenntartotta a határozatában foglaltakat, a kereset elutasítását kérte. 
Az elsőfokú ítélet
[9]	Az elsőfokú bíróság a keresetet elutasította. Idézte a Vhr. 2. melléklet 19.6. pontját, 19.9. ef) alpontját, és a 19.12. pontját, valamint az Elosztói Üzletszabályzat 7.8.4.3. pontját, mely szerint a rendszerhasználó kötbérfizetési kötelezettsége felróhatóság esetén áll fenn. A szerződésszegés tényét az (...) Kft. köteles bizonyítani, a rendszerhasználó viszont ellenbizonyítással élhet. Utalt a bíróság a következetes bírói gyakorlatra is, amely szerint a fenti rendelkezések értelmében, ha a fogyasztónak felróható szerződésszegés ténye, vagyis az önkényes visszakapcsolással vételezés nem nyert bizonyítást, a kötbérigény megalapozatlan. 
[10]	A szerződésszegés tényét a felperes köteles bizonyítani, ezért a panasz tárgyában való döntéshozatalhoz az alperesnek arról kellett állást foglalnia, hogy a felperes tudta-e igazolni a felhasználó kötbérfizetési kötelezettséget megalapozó szerződésszegését. A kötbérigény megalapozottságát alátámasztó bizonyítékok, ezek előtárása a felperes érdekkörébe tartozik. A bizonyítatlanság következményeit neki kell viselnie. 
[11]	Rámutatott még a bíróság arra, hogy az alperesnek ezzel szemben az a feladata, hogy a döntéshozatal során valamennyi elé tárt bizonyítékot figyelembe vegyen, azokat teljes körűen értékelje. A tényállás-tisztázási és bizonyítási kötelezettség tehát nem jelent parttalan kutakodást, vagyis nem az alperes feladata a felperes és a felhasználó közötti jogviszony minden elemének feltárása. Felperesnek a sikeres perléshez azt kell bizonyítania, hogy a határozat jogszabálysértő, mert a felhasználó bizonyítottan szerződésszegést követett el, az alperes az ezt igazoló bizonyítékokat indokolatlanul nem, vagy nem teljes körűen vette figyelembe, azokat nem a súlyuknak megfelelően, nem okszerűen értékelte.
[12]	A mérő birtoklásának ténye pedig nem jelent a felhasználó számára korlátlan feltétlen felelősséget. Az Üzletszabályzat 7.8.4.3. pontja egyértelműen kimondja, hogy kötbérfizetési kötelezettség csak felróhatóság esetén áll fenn. Ez olyan vétkes magatartást takar, amikor a felhasználó nem úgy jár el, ahogy az az adott helyzetben általában elvárható. Ki kell derülni ezért, hogy hol található a mérőóra, mitől egyértelmű, hogy fizikai értelemben csak a beavatkozó férhetett az órához. A kötbérezés alapját kettős feltétel fennállása jelenti az Üzletszabályzat 7.8.4.3. pontja szerint, amit a felperesi szolgáltatónak kell igazolnia. (Kúria Kfv.II.37.596/2015/9. számú ítélet.) 
[13]	Utalt a bíróság a Ket. 50. § (4) bekezdésére, mely szerint az ügyfél nyilatkozata is bizonyíték, az okirati bizonyítékok mellett jelentős súllyal bír, és alperesi beavatkozó az ügyben következetes nyilatkozatokat tett. Akkor már több, mint egy éve semmiféle tevékenységet nem végzett a területen, részükről ott senki nem tartózkodott, a terület őrzését a (...). Kft. biztosította. A területről azonban teljesen levonulni azért nem tudott, mert több tíz milliós követeléstől esett volna el szerződésszegés miatt a beruházóval szemben. 
[14]	Felperes által megidézni kért és a bíróság által meghallgatott tanúk ezeket a tényeket megerősítették. Nem állapítható meg, hogy a szerződésszegő állapot az alperesi beavatkozó érdekkörére volt visszavezethető. Önmagában a kikapcsolást követő villamos energia fogyasztásból nem következik sem az, hogy ezt alperesi beavatkozó végezte, sem a felróhatósága. A felhasználási hely építési területként nem állt az alperesi beavatkozó kezelésében, és felügyelete alatt. Hangsúlyozta a bíróság, hogy amint azt az egyik tanú előadta, a felperesnek a visszakapcsolás pillanatától kezdve - azaz legalább négy hónappal korábban már - információja lehetett a fogyasztásról. 
[15]	Alperes mindamellett helyesen mutatott rá arra, hogy a mérőóra elhelyezkedéséből sem lehet kétséget kizáró következtetést levonni alperesi beavatkozó felróhatóságára, a tanúk a mérő elhelyezkedésére egyébként ellentmondásosan nyilatkoztak. Önmagában tehát a mérőóra elhelyezkedése nem ad alapot a felróhatóság bizonyítására, a jelen ügyben ezzel, és a plombálással kapcsolatban ellentmondásos tények merültek fel, ami kizárja a kétséget kizáró bizonyítottságot.
[16]	A tanúk nyilatkozata szerint a visszakapcsolást bárki, vagy legalábbis egy szakember el tudta végezni, három biztosítékot kellett visszarakni, ráadásul nem volt jól rögzítve a plomba, a plexit fel lehetett hajtani, a biztosítékok visszahelyezésével lehetett újra fogyasztani. Felperes nem igazolta, hogy kizárólag alperesi beavatkozó férhetett hozzá fizikailag a mérőhöz, és azt sem, hogy a visszakapcsolást csak az alperesi beavatkozó végezhette el akár fizikailag, akár az ehhez szükséges szakértelemre tekintettel. 
[17]	Felperes bár állította, hogy készültek fényképfelvételek, ezt már csak a peres eljárásban csatolta, de azok nem tudták megdönteni alperesnek a támadott határozatban alperesi beavatkozó felróhatóságának hiányára vonatkozó jogszerű álláspontját. Az alperes mindezek alapján helyesen hivatkozott a felvételek alapján arra, hogy a plombálás nem megfelelősége folytán a mérő bárki számára hozzáférhető maradt, ez pedig a felperes érdekkörébe és nem az alperesi beavatkozó felróhatóságába esik. 
[18]	A bíróság hangsúlyozta, hogy a felperes a kötbérezéshez szükséges kettős feltételt nem bizonyította, nem igazolta kétséget kizáróan alperesi beavatkozó felróható szerződésszegését.  Alperes viszont a releváns bizonyítékokat az őt terhelő tényállás-tisztázási kötelezettség körében értékelte, bizonyíték értékelését, ténymegállapító mérlegelését a peres eljárás során felvett bizonyítás is alátámasztotta.
A fellebbezés
[19]	Az elsőfokú ítélettel szemben felperes fellebbezést terjesztett elő, amelyben kérte az elsőfokú bíróság ítéletének megváltoztatását, mert állította, hogy ő maradéktalanul eleget tett bizonyítási kötelezettségének, jegyzőkönyvek felvételével, fotók készítésével, a méretlen rákötést feltáró villanyszerelő tanúk nyilatkozatával igazolt. Másodlagos kérelme az elsőfokú ítélet megváltoztatásával az alperesi határozat hatályon kívül helyezésére és az alperes új eljárásra kötelezésére irányult. Harmadlagosan pedig az ítélet hatályon kívül helyezése mellett az elsőfokú bíróság új eljárásra kötelezését kérte. 
[20]	Álláspontja szerint az alperes nem a valós tényállás alapján járt el, ugyanis jelen ügy tárgya nem a fogyasztásmérőbe való beavatkozás, illetve annak sérülése miatti kötbér érvénysítés volt, hanem méretlen vezetékre történő rákötéssel vételezés. Az elsőfokú bíróság ezt figyelmen kívül hagyva az önkényes visszakapcsolásra vonatkozó jogszabályi rendelkezéseket alkalmazva hagyta helyben az alperesi határozatot.
[21]	Sem az alperes, sem az elsőfokú bíróság a bizonyítékokat nem a súlyuknak megfelelően értékelte, valamint hivatkozott a beavatkozó felróhatóságát érintő téves jogértelmezésre. A beavatkozói nyilatkozatok konkrét bizonyítékok hiányában a beavatkozót nem mentesítik a felelősség alól. Neki kellett volna igazolnia, hogy az önkényes rákötést illetéktelen személy végezte a tudta nélkül, illetve az ő érdekkörén kívül. Semmi nem igazolja jobban a felróhatóságot, mint hogy tettenéréssel bizonyított az önkényes rákötés a fogyasztási helyen. A beavatkozónak kezdeményeznie kellett volna az irányadó jogszabályi rendelkezések alapján a villamos energia vételezéssel kapcsolatos szerződés megszüntetését, felmondását. Ezáltal vált volna biztosítottá, hogy a szerződés megszűnésével más ne vételezhessen a beavatkozó szerződéses jogviszonyának hatálya alatt. A tettenérésre tekintettel nem hivatkozhat a panaszos arra, hogy nem volt tudomása a méretlen vételezésről. A tanú még arra is emlékezett, hogy az őr lakókocsijában meleg volt, ugyanis a vételezett villamos energiával fűtött.
[22]	Alperes ellenkérelmében az elsőfokú ítélet helybenhagyását kérte, kiemelte, hogy a helyszíni ellenőrzéskor készült jegyzőkönyvek nem kerültek aláírásra a beavatkozó vagy megbízottja részéről, a perben meghallgatott tanúk sem voltak jelen az intézkedésnél, így a dokumentumok a felróhatóság bizonyítására nem alkalmasak, nem igazolt kétséget kizáróan a kikapcsolás ténye és módja, szükséges lett volna, hogy az órakikapcsolásról is készüljön fényképfelvétel, mivel ennek hiányában nem bizonyított, hogy az a mérőhelyi munkalapban foglaltak szerint meg is történt. E körben a perben benyújtott felvételekből is kitűnik, hogy az átlátszó plexi rész a kikapcsoláskor nem megfelelően lett lezárva. Tekintettel arra, hogy más cégek is dolgoztak a fogyasztási helyen, így az önkényes visszakapcsolás minden kétséget kizáró teljes bizonyossággal nem róható a beavatkozó terhére.
A másodfokú ítélet
[23]	A másodfokú bíróság az elsőfokú ítéletet helybenhagyta.
[24]	Utalt a polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvény (a továbbiakban: Pp.) 253. § (3) bekezdésére, mely szerint a felperesi fellebbezés és az alperesi ellenkérelem korlátai között bírálta felül az elsőfokú ítéletet és állapította meg, hogy az elsőfokú bíróság a bizonyítékokat a Pp. 206. §-ában foglaltaknak megfelelő értékelte, valamint a rendelkezésre álló peradatokból levont következtetése helytálló. A másodfokú bíróság az elsőfokú bíróság ítéletében kifejtett indokolással egyetértett, jelezte, hogy azt nem kívánja megismételni, és hangsúlyozta, hogy a felperesnek a másodfokú eljárásban sem volt olyan, a javára értékelhető okfejtése, ami az alperes határozata és az elsőfokú bíróság ítélete megállapításainak megalapozottságát megkérdőjelezhetné, az elsőfokú ítélet megváltoztatását, avagy hatályon kívül helyezését megalapozná. Ezért a Pp. 254. § (3) bekezdés alapján az elsőfokú bíróság ítéletét helyes indokainál fogva helybenhagyta. 
[25]	Egyébiránt a fellebbezésre tekintettel kiemelte, hogy nem vitatható, hogy a felperesnek a beavatkozóval szembeni igénye érvényesítésekor birtokában kellett lennie a követelése jogszerűségét szakmai szempontból alátámasztó dokumentumoknak. A felperes állításával szemben nem maradt el az alperes és az elsőfokú bíróság részéről a rendelkezésre álló bizonyítékok értékelése. A felperesi dokumentáció hiányosságai miatt a kikapcsoláskori állapot nem vethető össze az önkényes rákötést érintő helyszíni ellenőrzéskor feltártakkal. Így a felperes nem a tőle elvárható módon járt el, noha nem vitatottan az érdekkörébe tartozik a perbeli fogyasztási helyen tett intézkedések regisztrálása, így a fogyasztási hely kikapcsoláskor fennálló műszaki állapotának dokumentálása, fotófelvétel készítése, a beavatkozó vagy megbízottja jelenlétének biztosítása, mindez azért, hogy garanciális jelleggel igazolható legyen a kellő gondossággal lefolytatott eljárásának szakszerűsége és megfelelősége. 
[26]	Relevanciával bíró tényezők tehát semmiképp sem hagyhatók figyelmen kívül, mint ahogy azt az alperes és az elsőfokú bíróság is kiemelte. Ilyen az órát érintő változások teljes körű dokumentálásának kérdése, valamint az, hogy az áramszolgáltatásból való kizárás az ingatlan kerítésén elhelyezett órán nem olyan módon lett végrehajtva, hogy az plombával rögzítve legyen, vagyis az órához bárki hozzáférhetett. Ezen intézkedéseknek az elmulasztásával a felperes nem teljesítette a vele szemben elvárható bizonyítási kötelezettséget. Alaptalanul hivatkozott a felperes tettenérésre, mert a visszakapcsolás ellenőrzéskori észlelése nem minősül annak. 
[27]	Az alperes a tényállást feltárta, a rendelkezésre álló bizonyítékokat megfelelően, az alkalmazandó jogszabályokkal összhangban, azok helyes értelmezésével értékelte, így a határozata jogszerű.
A felülvizsgálati kérelem és ellenkérelem
[28]	A jogerős másodfokú ítélettel szemben a felperes terjesztett elő felülvizsgálati kérelmet. Elsődlegesen kérte a Fővárosi Törvényszék, mint másodfokú bíróság ítéletének az elsőfokú bíróság ítéletére is kiterjedő hatályon kívül helyezését, egyúttal az alperes határozatának a keresetben foglaltak szerinti hatályon kívül helyezését, illetve azt megváltoztatva azon kötelezés törlését, amely megtiltotta a társaságnak a kötbérkövetelés érvényesítését. 
[29]	Másodlagosan, ha erre nem lát módot a Kúria, akkor a másodfokú bíróság ítéletét az elsőfokú ítéletre is kiterjedően megváltoztatni, és az alperesi határozatot teljes egészében hatályon kívül helyezni, az alperesi hivatalt új eljárás lefolytatására, a tényállás további tisztázására kötelezni.
[30]	Harmadlagosan kérte a másodfokú ítéletet és az elsőfokú ítéletet is hatályon kívül helyezni, és a Fővárosi Törvényszéket és a Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróságot új eljárásra kötelezni. 
[31]	Kifejtette, hogy álláspontja szerint a másodfokon eljárt bíróság nem a fellebbezésében foglaltakat bírálta el, illetőleg a fellebbezésben foglaltakat nem teljes körűen bírálta el. Iratellenesen azt állapította meg, hogy a felperes nem rendelkezik megfelelő bizonyítékokkal. Ezzel szemben a társaság kétséget kizáró módon okirattal bizonyította a felhasználási hely kikapcsolását, melyet követően tényszerűen ugyancsak okirattal, hatósági tanút is felvonultató ténymegállapító jegyzőkönyvvel, valamint fényképfelvétellel igazolta, hogy megtörtént annak jogsértő, szerződésszegő módon történő visszakapcsolása. Semmilyen jogszabály nem írja elő a kikapcsolás elvégzése idején annak fényképfelvétellel történő dokumentálását. A fényképfelvétel készítésének ilyen szerelési munkálat elvégzésekor nincs jelentősége. Az elsőfokú bíróság által hivatkozott jogszabályi rendelkezés is a szerződésszegést tapasztaló ellenőrzést végzők számára írja elő fényképfelvétel készítését, nem pedig a kikapcsolást végzőkét.
[32]	A másodfokú bíróság azzal is érvelt, hogy nézete szerint nem volt szakszerű a plombálás, mely megállapítás szakmaiatlan megállapítás, olyan kérdés, amellyel a másodfokú bíróság műszaki kérdésben foglalt állást. Nem lehetséges olyan plombálási, illetve műszaki megoldás, amely a teljes vezetékszakaszt hozzáférhetetlenné teszi. A méretlen rákötés kialakítása jogsértő magatartásnak minősül, függetlenül attól, hogy az egy plombálással ellátott helyen, annak megbontásával jár, avagy egy olyan helyen kerül kialakításra, ahol a plombálhatóság látszólagos védelmet jelent az ilyen jellegű szerződésszegés esetére. Felperes álláspontja szerint ő abban az esetben jár el jóhiszeműen, ha a szerződésszegő magatartásokat, valamint a méretlen rákötéseket feltárja, ugyanis ennek hiányában, illetve abban az esetben, ha szerződésszegő és jogsértő magatartást tanúsítókkal szemben nem lép fel, éppen a jogszerűen vételező felhasználók terhei növekednek. 
[33]	Rámutatott még, hogy a visszakötés megtörténte dokumentált, annak kialakítása egyértelművé teszi, hogy a vételezés lehetőségének megteremtése miatt történt, függetlenül attól, hogy egyébként a visszakötés kialakítása maga az a körülmény, amely a kikapcsolás tényét még inkább megerősíti, ugyanis teljességgel értelmetlen lett volna visszakötést alkalmazni abban az esetben, ha a kikapcsolás nem történik meg. A jogsértés nem a mérő megbontásával, befolyásolásával vagy kiiktatásával történt, hanem a főbiztosíték jogtalan visszahelyezésével. 
[34]	Nem vették figyelembe a bíróságok azon érvelést, hogy a méretlen vételezés kialakítása szakszerű munka volt, az csak a felhasználási helyet ellátó hálózat ismeretében lehetett elvégezni. Nézete szerint az elsőfokú bíróság által a bizonyítékok körében első helyre helyezett panaszosi nyilatkozat ellentmondásos volt. Ez nem megfelelő súlyú értékelése a bizonyítékoknak. Az adott terület leplombálása, illetve a plombálás esetleges sérelme sem jogosítja fel a felhasználót a vételezés lehetőségének a megteremtésére és kialakítására. Ebből következően a bíróságok és az alperes azon érvelése is megdől, hogy a méretlen vételezés csak azért volt kialakítható, mert nem volt megfelelő a plombálás. Egyrészről a plombahiány vagy sérülés bejelentése ugyancsak a felhasználó felelőssége, illetve kötelessége, másrészről nem jelenthet felmentést egy szerződésszegő módon kialakított vételezés esetén. A másodfokú bíróság nem tartotta lényeges eljárásjogi jogsértésnek, hogy alperes határozata nem tartalmazott olyan jogszabályi hivatkozást, amelyet a társaság konkrétan megszegett volna, ezért az sérti a Ket. 72. § (1) bekezdés e), f) alpontjait.
[35]	A másodfokú bíróság alpereshez és első fokon eljárt bírósághoz hasonlóan olyan körülményeket vett figyelembe, amelyeknek jelen ügy elbírálása szempontjából nincsen jelentősége. Nem érti felperes a másodfokú bíróság azon megállapítását, hogy villamos energia fogyasztás visszaállítása nem minősül tettenérésnek. A másodfokú bíróság nem reagált érdemben azon hivatkozásokra, hogy nem a fogyasztásmérő berendezésre történt a beavatkozás, így az alperesi határozatnak nincs megfelelő jogszabályi hivatkozása. Nem vette figyelembe, hogy az ügyben hivatkozott rendelkezések alapján az ellenőrzéskor, nem pedig a kikapcsoláskor kell fényképfelvételt készíteni. Nem vette figyelembe, hogy a felperes minden szükséges bizonyítékot rendelkezésre bocsátott. Nem jelölte meg, hogy milyen bizonyítékra lett volna szükség, mit hiányolt a bizonyításnál. 
[36]	A felperes tehát a határozat ellen előterjesztett keresetben foglaltakkal egyezően fenntartotta, hogy alperes a tényállást nem megfelelően derítette fel, az ügyre vonatkozó bizonyítékokat nem vette figyelembe döntésének meghozatalánál, a határozata így a Ket. 50. § (1) és (4) bekezdésébe, valamint a 72. §-ba ütközik. Az első-, másodfokú bíróság a társaság bizonyítékait, csatolt okiratokat ugyancsak nem vette figyelembe.
[37]	Az alperes részletes írásbeli felülvizsgálati ellenkérelmében a jogerős ítélet hatályában fenntartását kérte.
[38]	Alperesi beavatkozó külön felülvizsgálati ellenkérelmet nem terjesztett elő.
A Kúria döntése és jogi indokai
[39]	A felülvizsgálati kérelem nem megalapozott.
[40]	A Pp. 275. § (1)-(2) bekezdése értelmében a felülvizsgálati eljárásban bizonyítás felvételének helye nincs. A Kúria a felülvizsgálati kérelem elbírálása során a rendelkezésre álló iratok alapján a felülvizsgálati kérelem keretei között dönt. A felülvizsgálat tárgya a jogerős ítélet jogszerűségének megállapítása.
[41]	A Vhr. 19.6. és 19.12. pontja szerint, ha az ellenőrzés során az ellenőrzést végzők szerződésszegést állapítanak meg, arról a bizonyítás érdekében fényképet vagy felvételt kell készíteni. A fogyasztásmérő berendezés vagy annak bármely része leszerelése esetén a leszerelést megelőzően a fogyasztásmérő-berendezésről és annak részeiről, valamint azok becsomagolt állapotáról fényképet vagy felvételt kell készíteni, és annak egy példányát meg kell küldeni vagy át kell adni a felhasználó számára. A felhasználó szerződésszegését a hálózati engedélyes köteles bizonyítani.
[42]	Az Elosztói Üzletszabályzat 7.8.4.3. pontja szerint a rendszerhasználó kötbérfizetési kötelezettsége felróhatóság esetén áll fenn. A szerződésszegés tényét az (...) Kft. köteles bizonyítani. 
[43]	A Ket. 50. § (1) bekezdése szerint a hatóság köteles a döntéshozatalhoz szükséges tényállást tisztázni. Ha ehhez nem elegendőek a rendelkezésre álló adatok, bizonyítási eljárást folytat le.
[44]	Az 50. § (4) bekezdése értelmében a hatósági eljárásban olyan bizonyíték használható fel, amely alkalmas a tényállás tisztázásának megkönnyítésére. Bizonyíték különösen: az ügyfél nyilatkozata, az irat, a tanúvallomás, a szemléről készült jegyzőkönyv, a szakértői vélemény, a hatósági ellenőrzésről készült jegyzőkönyv és a tárgyi bizonyíték.
[45]	A 72. § (1) bekezdés e) pont ef) pontja szerint a határozatnak - ha jogszabály további követelményt nem állapít meg - tartalmazni kell az indokolásban azokat a jogszabályhelyeket, amelyek alapján a hatóság a határozatot hozta.
[46]	A Pp. 206. § értelmében a bíróság a tényállást a felek előadásának és a bizonyítási eljárás során felmerült bizonyítékoknak egybevetése alapján állapítja meg, a bizonyítékokat a maguk  összességében értékeli, és meggyőződése szerint bírálja el.
[47]	A fentiekben részletesen ismertetett tényállás és a releváns alkalmazandó jogszabályok alapján megállapította a Kúria, hogy a másodfokú jogerős ítélet a felülvizsgálati kérelemben foglalt okból nem jogszabálysértő. Alappal hagyta helyben a másodfokú bíróság az elsőfokú bíróság ítéletét, amely elutasította a felperes keresetét. A Kúria rámutat arra, hogy lényegében a felperes teljes felülvizsgálati kérelme a bizonyítékok körének megállapítását, azok tartalmi értékelését vitatja. 
[48]	 A felülvizsgálati kérelemben meg kell jelölni azokat a jogszabályokat, amelyeket a jogerős ítélet megsértett, (Pp.270. § (2) bekezdés). Jelen esetben a felperes kizárólag a Ket. 50. § (4) bekezdésére és 72. § (1) bekezdés e) pont ef) alpontjára hivatkozott, mint jogszabálysértésre. 
[49]	A Kúria mindenekelőtt rámutat arra, hogy a Ket.-ben foglalt jogszabályok alkalmazása a hatóság feladata. A bírósági eljárás nem a Ket. szabályain, hanem a Pp. előírásain alapul. A Pp. szabályainak megsértését nem hivatkozta meg a felperes. Csak közvetetten tekinthető jogszabálysértés megjelölésnek a Ket. szabályaira hivatkozás, olyan áttételesen, hogy a bírói ítélet azért (volna) jogsértő, mert hatályban tartott egy jogsértő határozatot. A Kúria erre tekintettel a tartalma szerint vizsgálta a felülvizsgálati kérelemben foglalt felvetéseket és azt állapította meg, hogy a jogerős ítélet nem jogszabálysértő.
[50]	A Kúria egyetértett a másodfokú bíróság ítéletében és az alperes ellenkérelmében foglalt érveléssel, mely szerint a tényállást a hatóság kellőképpen feltárta, a bizonyítékokat megjelenítette, azok értékelése kapcsán okszerűen járt el. Igen részletes indokolást tartalmaz az elsőfokú bíróság ítélete is, amely pontonként végigvette a felperesi keresetben foglalt hivatkozásokat. Ehhez képest a fellebbezésben sem tudott új körülményt állítani a felperes, ezt helyesen állapította meg a másodfokú bíróság is. 
[51]	Az elsőfokú bíróság részletes bizonyítási eljárást folytatott, amely során még tanúkat is meghallgatott, ezt követően hozta meg tehát az ítéletét, amely részletes indokolást tartalmaz. Ezt hagyta helyben a másodfokú bíróság, azzal a megállapítással, hogy felperesnek a másodfokú eljárásban sem volt olyan, javára értékelhető okfejtése, ami az alperesi határozat és az elsőfokú bírósági ítélet megállapításainak a megalapozottságát megkérdőjelezné, az elsőfokú ítélet megváltoztatását vagy hatályon kívül helyezését megalapozná. Az elsőfokú bíróság ítéletében kifejtett indokolással egyetértett, azt nem kívánta megismételni. 
[52]	A jogszabályi és az Üzletszabályzatban foglalt rendelkezésekből egyértelmű, hogy a felhasználó szerződésszegését felperes köteles bizonyítani. A felhasználó kötbérfizetési kötelezettsége felróhatóság esetén áll fenn. A másodfokú bíróság foglalkozott azon jogszabályi előírás vizsgálatával, amit alperes határozata is tartalmaz, hogy a felhasználó szerződésszegését a hálózati engedélyes köteles bizonyítani. Összefoglalóan felsorolta azon hiányosságokat, amelyek alapján megállapította ítéletének indokolásában, hogy felperes nem teljesítette az elvárható bizonyítási kötelezettséget. Ennél részletesebb kifejtés nem volt szükséges, mivel már az elsőfokú ítélet indokolása is részletesen tartalmazta a bizonyítékok hiányosságát és ellentmondásait. Önmagában a kikapcsolást követő villamos energia fogyasztásból nem következik, hogy ezt az alperesi beavatkozó végezte, sem pedig a felróhatósága.
[53]	A Kúria rámutat arra, hogy nem bír alappal a felperes azon álláspontja, hogy a másodfokú bíróság ne a fellebbezést bírálta volna el. A felperes azon fellebbezési hivatkozása pedig, hogy már az alperesi határozat kiinduló tényállása hibás volt (lett volna) az eljárás iratai alapján nem merült fel. A határozat rendelkező része és indokolása is egyértelmű, az alperes az önkényes visszakapcsolás miatti jogkövetkezmény alkalmazását tiltotta meg a felperesnek, mert az erre vonatkozó, a beavatkozóval szembeni bizonyítékokat nem találta elegendőnek. Több bizonyíték, azok sora került értékelésre a végső döntés meghozatalához, azok közül egy kiemelése és vitatása (pl. fotó kikapcsoláskori készítésének kötelező vagy csak lehetséges volta) önmagában a bizonyítékértékelés összességét, megalapozottságát nem kérdőjelezhette meg, de e körben a Kúria visszautal a Vhr. fent hivatkozott szabályaira is. 
[54]	Arra is helyesen utalt a másodfokú bíróság, hogy egy ellenőrzés során tapasztalt jogellenesség nem minősíthető tettenérésnek (Annál is inkább, mert épp a felperesi adatok, iratok szerint a jogellenes vételezés már az ellenőrzés időpontjához képest hónapok óta tarthatott.). Az, hogy a biztonsági őr lakókocsijában volt villany ugyancsak nem releváns körülmény, különösen annak ismeretében, hogy az őrszolgálatot egy másik cég alkalmazottja látta el. Nem bírált el továbbá a másodfokú bíróság olyan szakkérdést, ami nem volt a kompetenciája, ugyanis csupán az iratok alapján utalt arra, hogy az alperesi álláspontot erősíti azon körülmény is, hogy az órához lényegében bárki hozzáférhetett.
[55]	Az alperesnek a panaszról kellett állást foglalnia. Helyesen értékelte az alperes és mindkét fokú bíróság is, hogy a rendelkezésre álló adatok alapján nem nyert kétséget kizáró bizonyítást, hogy a jogtalan visszakötést, vételezést a felperes felróható magatartással hajtotta végre.
[56]	A felülvizsgálati eljárásban a bizonyítékok ismételt mérlegelésének („felülmérlegelésének") nincs helye, arra csak egészen kirívóan okszerűtlen, iratellenes, vagy logikátlan értékelés esetén kivételesen van mód, ilyen azonban jelen esetben nem volt megállapítható, azt a Kúria nem látta indokoltnak.
[57]	Erre tekintettel a Kúria az érdemben helyes másodfokú ítéletet a Pp. 275. § (3) bekezdése alapján hatályában fenntartotta.
A döntés elvi tartalma
[58]	Villamosenergia önkényes visszakapcsolással való vételezése miatt a fogyasztóval szemben szankció (kötbér) akkor alkalmazható, ha az engedélyes a fogyasztónak felróható szerződésszegést bizonyítani tudja.
Záró rész
[59]	A Kúria a felülvizsgálati kérelmet a Pp. 274. § (1) bekezdése alapján tárgyaláson kívül bírálta el.
[60]	A Kúria a Pp. 78. § (1) bekezdése alapján kötelezte a felperest az alperes felülvizsgálati költsége megfizetésére.
[61]	Az illetékekről szóló 1990. évi XCIII. törvény (Itv.) 50. § (1) bekezdése szerinti felülvizsgálati eljárási illetéket a költségmentességről szóló 6/1986. (VI.26.) IM rendelet 13. § (2) bekezdésére tekintettel a felperes viseli.
[62]	Az ítélet elleni felülvizsgálatot a Pp. 271. § (1) bekezdés e) pontja zárja ki.
Budapest, 2019. április 16.
Dr. Kovács András s.k. a tanács elnöke, Dr. Mudráné dr. Láng Erzsébet s.k. előadó bíró, 
Dr. Fekete Ildikó s.k. bíró