A Kúria
mint felülvizsgálati bíróság
ítélete
Az ügy száma: Kfv.VI.37.188/2017/6.

A tanács tagjai: Dr. Sperka Kálmán a tanács elnöke, Dr. Mudráné dr. Láng Erzsébet előadó bíró, Dr. Sugár Tamás bíró
	
A felperes: felperes neve

A felperes képviselője: ... Ügyvédi Iroda
	
Az alperes: alperes neve (fél címe 2), mint a Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal jogutódja

Az alperes képviselője: Dr. ... jogtanácsos
	
A per tárgya: idegenrendészeti ügyben hozott közigazgatási határozat felülvizsgálata

A felülvizsgálati kérelmet benyújtó fél: a felperes

A felülvizsgálati kérelem száma: 4.

Az elsőfokú bíróság neve, határozatának kelte és száma: Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 2016. november 8-án kelt 13.K.31.896/2016/3. számú ítélete
Rendelkező rész 
A Kúria a Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 13.K.31.896/2016/3. számú ítéletét hatályában fenntartja.
Kötelezi a felperest, hogy 15 napon belül fizessen meg az alperesnek 30.000.- (harmincezer) forint felülvizsgálati eljárási költséget.
Kötelezi a felperest, hogy fizessen meg az államnak felhívásra 70.000.- (hetvenezer) forint felülvizsgálati eljárási illetéket.
Az ítélet ellen felülvizsgálatnak nincs helye.
Indokolás
A felülvizsgálat alapjául szolgáló tényállás
[1]	A kínai állampolgár felperes 2015. november 13-án utazott be Magyarország területére az olasz hatóságok által kiállított 26 napra jogosító „C" típusú turista vízum birtokában. A felperes 2015. december 10-én tartózkodási engedély iránti kérelem Magyarország területén történő előterjesztéséhez szükséges méltányossági kérelmet és ezzel egyidejűleg keresőtevékenység folytatása célú tartózkodási engedély kiadása iránti kérelmet terjesztett elő az Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal Budapesti és Pest Megyei Regionális Igazgatóságán, (továbbiakban: elsőfokú hatóság). Kérelme indokaként előadta, hogy Magyarországon munkalehetőséget kapott egy Kft.-nél, valamint a Magyarország és Kína közötti nagy távolság igen nehézzé és költségessé tenné a kifejezetten csak a tartózkodási engedély benyújtása miatti visszautazást, a több hónapos ott tartózkodást, figyelemmel arra, hogy hazájában már nincs egzisztenciája, rokonai barátai Magyarországon élnek. Hazautazása esetén az új munkahelyét is elveszíthetné. 
[2]	Az elsőfokú hatóság határozatával a felperes méltányossági kérelmét a harmadik országbeli állampolgárok beutazásáról és tartózkodásáról szóló 2007. évi II. törvény (a továbbiakban: Harmtv.) végrehajtásáról szóló 114/2007.(V.24.) Korm. rendelet (a továbbiakban: Vhr.) 47. § (4) bekezdés a) pontjára és a 47. § (4a) bekezdésére alapozottan elutasította. Kifejtette, hogy önmagában azon körülmény, hogy a felperes Magyarországon kíván keresőtevékenységet folytatni, valamint a nagy földrajzi távolság és annak költségei, nem minősül különös méltánylást érdemlő körülménynek. Egyébiránt a felperes a keresőtevékenységre, valamint a Magyarországon élő családtagjaira vonatkozóan semmilyen iratot nem csatolt. A felperes nem igazolt olyan kivételes méltánylást érdemlő körülményt, amely megakadályozná abban, hogy az állandó vagy szokásos tartózkodási helye, illetve állampolgársága szerinti országban működő konzuli tisztviselőnél vagy tartózkodási engedély iránti kérelem átvételére felhatalmazott egyéb helyen nyújtsa be a tartózkodási engedély és tartózkodási engedély átvételére jogosító vízum iránti kérelmét.
[3]	A felperes fellebbezése folytán eljárt alperes 2016. január 29-én kelt 106-T-2204/2/2016. számú határozatával az elsőfokú határozatot az indokolás kiegészítésével helybenhagyta. Hangsúlyozta, hogy a kiutazással járó ügyintézés nyilvánvalóan és szükségképpen anyagi és egyéb érdeksérelmet okoz, azonban csak az tekinthető kivételes méltánylást érdemlő körülménynek, ami kivételes élethelyzet következtében állt elő, amelyben a fél akaratán kívüli események és történések is szerepet játszanak. A jogalkotó egyértelműen valamilyen releváns többlettényálláshoz kívánta kötni ezt a lehetőséget. A keresőtevékenység folytatása, mint tartózkodási cél igazolása önmagában nem kivételes méltánylást érdemlő körülmény, hanem a tartózkodási engedély kiadásának minimumfeltétele. 
	A kereseti kérelem
[4]	A felperes keresetében a határozat hatályon kívül helyezését és az alperes új eljárásra kötelezését kérte. Kifejtette, hogy a kérelem Kínában történő előterjesztése olyan hosszadalmas és számára költséges eljárást jelent, amely a munkavállalását meghiúsítja. Jogszabálysértésként megjelölte a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény (a továbbiakban: Ket.) 1. § (1), (2) bekezdését, 2. § (3) bekezdését, 7. §-át, 50. §-át és a 72. §-át. Kifejtette, hogy az eljáró hatóságok nem tettek eleget tényállás-tisztázási és indokolási kötelezettségüknek. A Ket. 51. § (1) bekezdése alapján megilleti a nyilatkozattételi jog, a személyes meghallgatását és egy helyszíni ellenőrzés lefolytatását elmulasztották.
[5]	Hivatkozott arra, hogy a Vhr. a méltányossági szempontokat csak példálózóan sorolja fel, így lehetőség van arra is, hogy az idegenrendészeti hatóság keresőtevékenységi szempontokat is vizsgáljon a kérelem elbírálásakor.

	Az elsőfokú ítélet

[6]	Az elsőfokú bíróság a felperes keresetét elutasította. Rögzítette, hogy a perbeli hatósági eljárás kérelemre indult, tehát a felperesnek kell előadnia és bizonyítania azokat a tényeket és körülményeket, amelyek a kivételes méltánylást indokolják. A felperes nyilatkozattételben korlátozva nem volt, ilyen értelemben a Ket. 51. § (1) bekezdése nem sérülhetett. A felperes maga sem tudott megjelölni olyan, a kérelme alátámasztásának alapjául szolgáló körülményt, amely csak személyes meghallgatás vagy helyszíni ellenőrzés keretében lett volna tisztázható. A bíróság hangsúlyozta, hogy az a körülmény, mely szerint felperes Magyarországon kíván keresőtevékenységet folytatni nem a méltányosságot megalapozó tény, annak vizsgálata és értékelése ugyanis a tartózkodási engedély iránti kérelem elbírálása körébe tartozik. Nem esik a Vhr. 47. § (4) bekezdés a) pontjában foglalt méltányolható körülmények közé.
[7]	Kiemelte a bíróság, hogy a Vhr. által példálózóan megjelölt kivételes méltánylást érdemlő körülményekből az állapítható meg, hogy a jogalkotó olyan kivételes élethelyzetben kívánta biztosítani a belföldi kérelmezés lehetőségét, amely nem kizárólag a kérelmező által alakított körülmény, hanem rajta kívül álló történések is szerepet játszanak benne. Nem alapozhatja meg a belföldi kérelmezést olyan körülmény, amely szükségszerűen adódik a jogalkotó által elvárt magatartásból. Ellenkező esetben minden Magyarországon tartózkodási engedély nélkül tartózkodó harmadik országbeli állampolgár jogosult lenne a kérelmet belföldön előterjeszteni.
[8]	A Ket. alapelvi rendelkezései nem csorbultak. Az ügyfél jogos érdekeit ugyanis - beleértve a gazdasági érdeket is - a jogszabályi keretei között kell vizsgálni. A költségtakarékosságra vonatkozó rendelkezés pedig az érdemi döntés eredményeként felmerülő költségekre, azaz a közigazgatási eljárás költségeire vonatkozik, nem pedig a felperesre. A felperes maga sem tudott feltárni olyan körülményt, melyet az eljáró hatóságok ne értékeltek volna. A más ügyfelek ügyében hozott döntés nem releváns, éppen azok automatikus figyelembe vétele járna azzal, hogy a hatóság nem az ügy egyedi sajátosságait értékelné. Ezt a polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvény (a továbbiakban: Pp.) 4. § (1) bekezdése sem teszi lehetővé.
[9]	Az alperes a felperes tekintetében irányadó körülményeket egyénileg mérlegelte, és az egyediesítés követelményének megfelelően hozta meg határozatát, amely a Pp. 339/B. §-ában foglaltakat nem sérti.
A felülvizsgálati kérelem és ellenkérelem
[10]	A jogerős ítélettel szemben a felperes terjesztett elő felülvizsgálati kérelmet. Kérte a jogerős ítélet hatályon kívül helyezését, helyette a jogszabályoknak megfelelő új határozat hozatalát, a kereseti kérelemnek helyt adó döntést. Vitatta, hogy nem igazolt olyan kivételes méltánylást érdemlő körülményt, amely lehetővé tenné a tartózkodási engedély belföldi előterjesztését. Továbbra is hivatkozott a hosszadalmas ügyintézésre és az indokolatlan többletköltségekre, az ezzel kapcsolatban már felhívott Ket. alapelvekre, a magyarországi munkalehetősége meghiúsulására. Az időmúlásra tekintettel és pont e miatt nem tudna a magyarországi külképviseleti hatóságon olyan munkalehetőségre hivatkozni, amely megalapozhatja a tartózkodási engedély kiadását. Továbbra is sérelmezte, hogy az alperes nem folytatott le megfelelő bizonyítási eljárást. Utalt a Fővárosi Bíróság 6.K.35.789/2010/6. számú ítéletére, amely nem zárja ki, hogy méltányossági kérelem esetén is bizonyítás történjen, adott esetben személyes meghallgatás vagy helyszíni ellenőrzés. Sérelmezte, hogy az alperes a rosszhiszemű kérelmezők alaptalan kérelmeinek elbírálása során alkalmazott megszövegezésű határozattal bírálta el a kérelmét, amely sérti így a Ket. 72. § (1) bekezdését.
[11]	A bíróság a kereseti kérelemben foglaltakkal ugyan foglalkozott, de jogszabályba ütköző módon értelmezte a vonatkozó jogszabályokat. A példálózó felsorolásra tekintettel ugyanis lehetőség van arra, hogy keresőtevékenységi szempontok is a mérlegelés körébe kerüljenek. A rendkívül nagy földrajzi távolság, az állampolgársága szerinti országban uralkodó közigazgatási körülmények, a hosszadalmas ügyintézési határidő és a kiemelkedően magas költségek alapozták volna meg a méltányosságot. Más külföldi állampolgárok ügyeiben hasonló tényállás mellett ellentétes döntés született, amely sérti az egységes jogalkalmazás követelményét.
[12]	A bíróság ítélete azért jogsértő, mert hatályában fenntartotta az alperes azon határozatát, amely sérti a Ket. 1. § (1) és (2), 2. § (3) bekezdéseit, 7. §-át, 37. §-át, 50. § (1), (6) bekezdését, 72. § (1) bekezdés ea), ec) alpontjait, a Vhr. 47. § (4) bekezdés a) pontját és (4) bekezdését, valamint a Pp. 164. § (1) bekezdését és 339.§ (1) bekezdését.
[13]	Az alperes felülvizsgálati ellenkérelmében a jogerős ítélet hatályában fenntartását kérte.  
A Kúria döntése és jogi indokai
[14]	A felülvizsgálati kérelem nem megalapozott.
[15]	A Pp. 275. § (1) és (2) bekezdése szerint a felülvizsgálati eljárásban bizonyítás felvételének nincs helye. A Kúria a felülvizsgálati kérelem elbírálása során, a felülvizsgálati kérelem keretei között, a rendelkezésre álló iratok alapján dönt. A felülvizsgálati eljárásban felülmérlegelésnek helye nincs. A felülvizsgálat tárgya az elsőfokú jogerős ítélet.
[16]	A Kúria megállapította, hogy az elsőfokú jogerős ítélet a felülvizsgálati kérelemben foglalt okból nem jogszabálysértő. Az elsőfokú bíróság pontosan megállapított tényállásból az ügy érdemében helytálló jogi következtetést vont le.
[17]	A Vhr. 47. § (1) bekezdése szerint a tartózkodási engedély kiadása iránti kérelmet - a (2) és (4) bekezdésben foglalt kivétellel - annál a konzuli tisztviselőnél vagy tartózkodási engedély iránti kérelem átvételére felhatalmazott egyéb helyen kell benyújtani, amely a kérelmező állandó vagy szokásos tartózkodási helye, illetve állampolgársága szerinti országban működik. A 47. § (4) bekezdés a) pontja értelmében a Magyarország területén tartózkodó harmadik országbeli állampolgár tartózkodási engedély kiadása iránti kérelmét a szálláshelye szerinti illetékes regionális igazgatóságon is előterjesztheti, amennyiben a belföldi kérelmezést kivételes méltánylást érdemlő körülmény - így különösen családegyesítés vagy gyógykezelés - indokolja.
[18]	A 47. § (4a) bekezdése kimondja, hogy a (4) bekezdés a) pontja alapján a harmadik országbeli állampolgár a méltányossági kérelmet és a tartózkodási engedély iránti kérelmet a szálláshelye szerinti illetéket regionális igazgatóságon egyidejűleg terjesztheti elő. A regionális igazgatóság a méltányossági kérelemről 8 napon belül határozattal dönt. A méltányossági kérelem elutasítása esetén a regionális igazgatóság a tartózkodási engedély iránti kérelmet érdemi vizsgálat nélkül elutasítja.
[19]	A Kúria mindenekelőtt rögzíti, hogy a közigazgatási perben az elsőfokú bíróság kötelezettsége a kereseti kérelem vizsgálata, annak keretei között a döntés meghozatala. A felülvizsgálati kérelem alapján a Kúria pedig azt vizsgálhatja, hogy az elsőfokú bíróság ítélete a felperes által felhozott jogszabályokat megsértette-e vagy sem. Perbeli esetben a felülvizsgálati kérelem tartalmi lényege, hogy a hatósági eljárás során az ügyben releváns körben a tényállás tisztázatlan maradt, melyet a bíróság sem vett figyelembe. A Kúria megállapította, hogy az elsőfokú bíróság a keresetlevélben foglalt körben a Harmtv. releváns rendelkezéseit megfelelően értelmezte és alkalmazta.
[20]	A Kúria az egységes bírói gyakorlatot kifejező több eseti döntésében (pl. Kfv.II.37.057/2016/5.) rámutatott, hogy a hatóságnak a kérelemre indult hatósági eljárásban a kérelmet az abban foglalt tartalommal és indokok alapján kell elbírálni. A Magyarországról való kiutazás felperes kötelezettsége, az ezzel járó időveszteség és okozott költség önmagukban nem értékelhetők olyan méltánylást érdemlő körülményként, melyek a belföldi kérelmezést indokolnák, mert nem magyarországi kérelmezés esetében ezen körülmények minden kérelmezőnél felmerülnek. Ehhez képest a kérelmezőnek olyan többletkörülményekre kell hivatkoznia, amely az általános nehézségeket meghaladóan jelentkezik.
[21]	A felperes által felhozott indokok nem elégítik ki a tartózkodási engedély kiadása iránti kérelem magyarországi benyújtásának feltételét, mert nincs olyan kivételesen méltányolható körülmény, amely a belföldi kérelmezést indokolná. Ezen jogintézmény azokra az esetekre vonatkozik, ha a kérelmező személy igazolni, bizonyítani tud olyan kivételes méltánylást érdemlő körülményt, amely megakadályozza őt a származási országába történő kiutazásban, illetve az ott jogszabály által előírtak szerinti kérelem benyújtásában. Nem tekinthető különös méltánylást érdemlő körülménynek az olyan tény, amely szükségszerűen adódik a jogalkotó által elvárt magatartásból.
[22]	A Kúria álláspontja szerint kivételes méltánylást érdemlő körülménynek azért sem tekinthető a földrajzi távolság miatti jelentősebb összegű utazási költség, mert annak fedezetével a Harmtv. 13. § (1) bekezdés f) pontja értelmében a felperesnek rendelkeznie kell. Ez alól a kötelezettség alól a költséghatékonyság elvére való hivatkozás sem menti fel a felperest, tekintve, hogy ez az eljárás alapelve, és nem a kérelem elbírálásának egyik szempontja. A Kúria rámutat, hogy a felperes által hivatkozott okok a kérelmezők nagy többségénél fennállnak, azok a Vhr. 47. § (4) bekezdés a) pontja mentén nem minősülnek különös méltánylást érdemlőnek.
[23]	A felperes által a felülvizsgálati kérelemben hivatkozott más állampolgárok méltányossági kérelme tárgyában hozott határozatok ugyancsak nem szolgálhatnak alapul eltérő döntésre. Minden egyes kérelem elbírálásánál az egyedi körülmények figyelembe vételével kell eljárni. A támadott közigazgatási határozat mindenben megfelel a jogszabályi előírásoknak, az a feltárt körülmények és az egyéni élethelyzet komplex vizsgálatát követően született meg, és a felperes által igazolt kondíciókat, körülményeket egyenként és összességében értékelte.
[24]	A Kúria rámutat továbbá, hogy a felperesi érvelés egyik fő súlypontja az önmagában nem méltányossági oknak minősülő munkavállalási cél volt. Helyesen hivatkozott az alperes a Kúria Kfv.II.37.740/2015/5. számú és a III.38.059/2015/6. számú ítéleteire külön is kiemelve, hogy a kivételes méltánylást érdemlő körülmény nem eshet egybe a jogalkotó által a tartózkodási engedély kiadása körében elvárt feltételek teljesülésével, így a jogszerű tartózkodási célon túlmenő indokokat kell felsorakoztatni ahhoz, hogy a Harmtv. 47. § (4) bekezdésben foglaltak szerinti méltányosság a kérelmező esetében alkalmazható legyen. Az ítéletből egyértelműen levezethető, hogy a tartózkodási cél és a kivételes méltánylást érdemlő körülmény eltérő fogalmak.
[25]	A hatóság a Pp. 339/B. §-ának eleget téve a tényállást teljes körűen feltárta, részletes és pontos jogszabályi hivatkozásokkal alátámasztotta indokolását, a dokumentumokból logikus és okszerű következtetést vont le. Mindezt alappal fogadta el ítéleti döntése indokaként az elsőfokú bíróság is, a felhozott jogszabálysértések nem valósultak meg.
[26]	A Kúria a Pp. 275. § (3) bekezdését alkalmazva a jogerős ítéletet hatályában fenntartotta, mert az nem sérti a felülvizsgálati kérelemben megjelölt jogszabályhelyeket.
A döntés elvi tartalma
[27]	Tartózkodási engedély belföldi előterjesztésének engedélyezésére irányuló méltányossági kérelem elbírálása során az egyedi körülményeket kell vizsgálni. A kérelmezőnek olyan kivételes méltánylást érdemlő körülményt kell igazolnia, amely megakadályozza őt a származási országba való kiutazásban, illetve a kérelem ottani benyújtásában, vagy az az általános nehézségeket meghaladóan jelentkezik.
Záró rész
[28]	A Kúria a felülvizsgálati kérelmet a Pp. 274. § (2) bekezdése alapulvételével tárgyaláson bírálta el.
[29]	A pervesztes felperes a Pp. 78. § (1) bekezdés alapján köteles az alperes részére felülvizsgálati eljárási költség megfizetésére.
[30]	A feljegyzett felülvizsgálati eljárási illetéket az illetékekről szóló 1990. évi XCIII. törvény 50. § (1) bekezdése és a költségmentesség alkalmazásáról szóló 6/1986. (VI.26.) IM rendelet 13. § (2) bekezdésére figyelemmel a felperesnek kell megfizetnie.
[31]	Az ítélet elleni felülvizsgálatot a Pp. 271. § (1) bekezdés e) pontja zárja ki.
Budapest, 2017. október 4.
Dr. Sperka Kálmán s.k. a tanács elnöke, Dr. Mudráné dr. Láng Erzsébet s.k. előadó bíró, Dr. Sugár Tamás s.k. bíró
A kiadmány hiteléül:
tisztviselő