A Kúria
mint felülvizsgálati bíróság
ítélete
Az ügy száma: 	Kfv.II.37.124/2018/7.

A tanács tagjai:	Dr. Tóth Kincső a tanács elnöke
	Dr. Márton Gizella előadó bíró
	Dr. Rothermel Erika bíró

A felperes:	Felperes
	(cím)

A felperes képviselője:	Dr. Várhelyi Ügyvédi Iroda
	(Dr. Várhelyi Attila ügyvéd, cím)

Az alperes:	Veszprém Megyei Kormányhivatal
	(8200 Veszprém, Megyeház tér 1.)

Az alperes képviselője:	Dr. ... kamarai jogtanácsos

Az alperesi beavatkozó:	Alperesi Beavatkozó
	(cím)

Az alperesi beavatkozó képviselője:	Dr. Kész Tamás Ügyvédi Iroda
	(Dr. Kész Tamás ügyvéd,
	cím)

A per tárgya:	földforgalmi ügyben hozott határozat bírósági felülvizsgálata
A felülvizsgálati kérelmet benyújtó fél:	az alperesi beavatkozó
Az elsőfokú bíróság határozata:	Veszprémi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság
	3.K.27.138/2016/25. számú ítélete
A felülvizsgálni kért jogerős határozat:	Veszprémi Törvényszék
	3.Kf.20.676/2017/6. számú ítélete
Rendelkező rész 
A Kúria
– a Veszprémi Törvényszék 3.Kf.20.676/2017/6. számú ítéletét hatályában fenntartja;
– kötelezi az alperest, hogy 15 napon belül fizessen meg a felperesnek 20.000 (húszezer) forint felülvizsgálati eljárási költséget;
– kötelezi az alperesi beavatkozót, hogy 15 napon belül fizessen meg a felperesnek 40.000  (negyvenezer) forint felülvizsgálati eljárási költséget;
– kötelezi továbbá az alperesi beavatkozót, hogy fizessen meg az államnak – külön felhívásra – 70.000 (hetvenezer) forint felülvizsgálati illetéket.
Az ítélet ellen további felülvizsgálatnak helye nincs.
I n d o k o l á s
A felülvizsgálat alapjául szolgáló tényállás
[1]	Az alperesi beavatkozó 2015. január 27-én adásvételi szerződést kötött B.F. eladóval a ... helyrajzi számú, szőlő művelési ágú ingatlan megvásárlására. A szerződésben az alperesi beavatkozó, mint vevő nyilatkozott arról, hogy elővásárlásra nem jogosult. A szerződés kifüggesztésének időtartama alatt két személy tett elfogadó nyilatkozatot. A perben nem álló F.K. elfogadó nyilatkozatát az alperes nem fogadta el, mert az elfogadó nyilatkozatot tevő nem regisztrált földműves, továbbá a tulajdonában levő ingatlanainak területnagysága a tulajdonszerzést követően meghaladná az egy hektárt.
[2]	Az elfogadó nyilatkozatot tett felperes az elővásárlási jogát a mező- és erdőgazdasági földek forgalmáról szóló 2013. évi CXXII. törvény (a továbbiakban: Fftv.) 18. § (1) bekezdés e) pontjára és a hegyközségekről szóló 2012. évi CCXIX. törvény (a továbbiakban: Hktv.) 20. § (2) bekezdésére alapította.
[3]	Az alperes a helyi földbizottság feladatkörében eljáró Nemzeti Agrárgazdasági Kamara Veszprém Megyei Igazgatósága (a továbbiakban: kamara) állásfoglalását a felperes és az alperesi beavatkozó vonatkozásában kérte meg. A kamara a VE01-01429-4/2015. számú indokolás nélküli állásfoglalásában a felperes földszerzését nem támogatta, az alperesi beavatkozó mint vevő földszerzését támogatta.
[4]	Az alperes az 571581/4/2015. számú határozatával az adásvételi szerződést az alperesi beavatkozóval mint vevővel szemben jóváhagyta, a felperessel és F.K.-val szemben a jóváhagyást megtagadta. A felperes pert indított az alperes határozatának felülvizsgálata iránt, melynek nyomán az alperes az 572837/2/2015. számú végzésével a határozatát visszavonta és az eljárás folytatását rendelte el.
[5]	Az alperes ismételten megkereste a kamarát állásfoglalás adása iránt. A kamara az állásfoglalás kialakításához a dobai Települési Agrárgazdasági Bizottság (a továbbiakban: TAB) három tagjának ajánlását szerezte be. A TAB tagjaiként K.J. és B.F. jártak el, az elnök H.Z. volt. B.F. volt az ingatlan eladója is egyben. A TAB tagjai kijelentették, hogy „a kormányzati szándékkal összhangban a földbirtokok kis- és közepes nagyságú kialakítását támogatják a Somlón”. A kamara a VE01-03471-2/2015. számú állásfoglalásában az alperesi beavatkozó földszerzését támogatta azzal, hogy az Fftv.-ben foglalt célok megvalósulásához a földszerzés hozzájárul, különösképpen úgy, hogy a mezőgazdaságban a közepes méretű agrárüzemek terjednek el, valamint a kis gazdaságok stabil működése és további fejlődésük biztosított. A felperes vonatkozásában a kamara kifejtette, hogy indokolható gazdasági szükséglet nélkül, felhalmozási célból szerezné meg a föld tulajdonjogát, ezért a felperes földszerzését nem támogatta.
[6]	A kamarai állásfoglalás a felperessel közölve nem lett.
[7]	Az alperes a 2016. február 5-én kelt 570910/2/2016. számú határozatával a szerződést az alperesi beavatkozóval jóváhagyta, a szerződés jóváhagyását F.K.-val és a felperessel szemben megtagadta. Határozatában arra hivatkozott, hogy a kamara a felperes földszerzését nem támogatta, a szerződést vele emiatt nem volt jóváhagyható, ezért a szerződést a szerződés szerinti vevővel hagyta jóvá. Rögzítette, hogy a felperes tulajdonában 240 ha terület áll, melyhez képest csak 33 ha területre rendelkezik bejelentett földhasználattal, mely felveti a spekulatív földszerzés gyanúját. Az Fftv. célja az életképes középbirtokok megerősítése, mely célt a felperes földszerzése nem szolgálná.
[8]	Az alperes a 2016. április 1-jén kelt 570910/4/2016. számú határozatával a földterület megjelölése tekintetében a határozatát kijavította, egyúttal a határozatát kiegészítette azzal, hogy az alperesi beavatkozó tulajdonában 10,7307 ha nagyságú föld áll, míg a felperes tulajdonában 240 ha. A két földtulajdon nagyságának összevetéséből megállapítható, hogy közöttük 23-szoros az eltérés. Álláspontja szerint az elővásárlási jog gyakorlása csupán azt a célt szolgálná, hogy a kisebb birtokmérettel rendelkező vevőt ellehetetlenítse.
A kereseti kérelem és az alperes védekezése
[9]	A felperes keresetében az alperes határozatát és az azt kijavító, kiegészítő határozatát is támadta a perben. Kifogásolta, hogy a kamarai állásfoglalásokat nem kapta kézhez, ezért azok ellen kifogással nem élhetett. Hivatkozott az Alkotmánybíróság 17/2015. (VI. 5.) AB határozatára (továbbiakban: AB határozat), mely szerint a név szerint ismertekkel a földbizottsági állásfoglalást közölni kell. Sérelmezte, hogy a kamara a földszerzését felhalmozási célzatúnak és indokolható gazdasági szükséglet nélkülinek minősítette. Kifejtette, hogy a Hktv.-n alapuló elővásárlási joga a szerződés szerinti vevőt megelőzően jogosítja a föld tulajdonjogának megszerzésére.
[10]	A perben beszerzett kamarai eljárásra vonatkozó iratok megismerését követően hivatkozott az Fftv. 68. § (4) bekezdésének és a kamarára vonatkozó Folyamatszabályozási eljárás 9. pontjának a megsértésére, mely szerint a TAB tagja a saját ügyével összefüggő eljárásból kizárt volt, ennek ellenére, az összeférhetetlenség fennállása ellenére a TAB tagjaként a szerződés eladója is eljárt és ajánlást fogalmazott meg.

[11]	Az alperes a kereset elutasítását kérte, fenntartotta a határozataiban foglaltakat. Hangsúlyozta, hogy nem az elővásárlási jognak és a rangsornak, hanem a kamarai állásfoglalás szerinti nem támogatásnak volt jelentősége a döntés meghozatalánál.
[12]	Az alperesi beavatkozó szintén a kereset elutasítását indítványozta.
Az elsőfokú ítélet
[13]	Az elsőfokú bíróság az alperes határozatát a kijavító, kiegészítő határozatra is kiterjedően hatályon kívül helyezte és az alperest új eljárásra kötelezte. Megállapította, hogy az Fftv.-vel összefüggő egyes rendelkezésekről és átmeneti szabályokról szóló 2013. évi CCXII. törvény (a továbbiakban: Fétv.) 103. § (1) bekezdése értelmében a helyi földbizottsági hatáskörben a kamara területi szerve járt el, ezért ilyen esetben helyi földbizottság alatt a kamarát kell érteni. Az Fftv. 68. § (4) bekezdésében megfogalmazott összeférhetetlenségi szabályt a kamara részéről eljárt személyekre is alkalmazni kell. A kamara az Fftv. és a Fétv. szerinti eljárásának a rendjét szabályozta a NAK-E-21 azonosító számú Folyamatszabályozó eljárással. Az eljárási rend 9. pontja értelmében a TAB tagjai saját vagy hozzátartozójuk ügyével összefüggő jelen eljárási rend szerinti eljárásban nem vehetnek részt. A bíróság a perben lefolytatott tanúbizonyítási eljárás eredményeként megállapította, hogy a TAB tagjaként eljáró B.F. a hatósági jóváhagyással érintett szerződés eladója, akinek az ügyben nyilvánvaló, közvetlen érintettségét a TAB másik két tagja is ismerte, ezért nem volt biztosítva a kamarai állásfoglalás kiadása során az objektív, pártatlan értékelés feltétele. A szerződés eladójának jeleznie kellett volna közvetlen, személyes érintettségét és kérnie kellett volna az eljárásból való kizárását. Mindebből következően az Fftv. 68. § (4) bekezdésének megsértésére került sor az összeférhetetlenség okán és ennek eredményeként jogszabálysértő kamarai állásfoglalás került meghozatalra.
[14]	Megállapította továbbá a bíróság, hogy súlyos eljárási szabálysértés történt, mert a felperessel mint név szerint ismert ügyféllel nem közölték egyik kamarai állásfoglalást sem, így nem volt biztosítva az Fftv. 68. § (5) bekezdése alapján a kamarai állásfoglalás ellen a kifogás előterjesztésének lehetősége. Az AB határozat alkotmányos követelményként fogalmazta meg a kamarai állásfoglalással szemben, hogy annak részletes értékelést kell tartalmaznia és hogy annak az érdemi felülbírálhatósága biztosítva legyen. A felperes a számára kedvezőtlen kamarai állásfoglalást kifogással támadhatta volna meg. A kifogás eredményeként született képviselő-testületi döntést pedig önálló bírósági jogorvoslattal támadhatta volna. Az ügy érdemére kihat az állásfoglalás közlésének hiánya, mert nem támogató állásfoglalás esetén a mezőgazdasági szakigazgatási szerv a nem támogatott féllel szemben jóváhagyó döntést nem hozhat, továbbá a kedvezőtlen kamarai állásfoglalással szemben az önálló jogorvoslat nem volt biztosított, emiatt a kamarai állásfoglalás felülvizsgálatára nem került sor.
[15]	Mindezen eljárási szabálysértésekre tekintettel döntött a bíróság az alperesi határozatok hatályon kívül helyezéséről és az alperes új eljárásra kötelezéséről. Az új eljárásra a bíróság előírta a kamara ismételt megkeresését állásfoglalás kiadása céljából azzal, hogy a kamarának a megismételt eljárás során a rá vonatkozó törvényes eljárási rendet betartva kell eljárnia. A kamarai állásfoglalást minden név szerint ismert érintettel közölni kell, felhívva a figyelmet a jogorvoslati jog igénybevételének lehetőségére. Csak szabályos eljárás lefolytatása után hozhat az alperes ismételten a hatósági jóváhagyás tárgyában megalapozott döntést.

A fellebbezések és az ellenkérelem

[16]	Az ítélet ellen az alperes és az alperesi beavatkozó is fellebbezést nyújtott be.
[17]	Az alperes az ítélet megváltoztatása és a kereset elutasítása iránt benyújtott fellebbezésében sérelmezte, hogy nincs olyan kifejezett törvényi rendelkezés, amely előírná a kamarai állásfoglalásnak a név szerint ismert érdekeltekkel való közlését. Az állásfoglalás közlésének elmaradása álláspontja szerint nem érinti az alperes döntésének jogszerűségét, mert kifogás hiányában közigazgatási perben is támadható az állásfoglalás tartalma, a jogorvoslati jog gyakorolható. Vitatta az összeférhetetlenséggel kapcsolatos ítéleti megállapítást is.

[18]	Az alperesi beavatkozó fellebbezésében szintén az ítélet megváltoztatását és a kereset elutasítását kérte. Álláspontja szerint a kamaránál az állásfoglalás kialakításakor az objektív, pártatlan alapú értékelés feltételei biztosítottak voltak, a TAB tagjaként eljáró eladó eljárása nem volt az ügy szempontjából releváns, arra kihatással nem volt. Álláspontja szerint a kamarai állásfoglalás felperessel történő közlésére nincs jogszabályi rendelkezés és az AB határozatra való hivatkozással ilyen eljárási kötelezettség nem kérhető számon. A felperes eljárási jogai nem csorbultak, mert a kamarai állásfoglalás közlésének hiányában is a jogorvoslati jogával élhetett, a per szempontjából relevánsnak ítélt tényállításait előadhatta, bizonyítással élhetett. Sérelmezte, hogy az elsőfokú bíróság az eljárási jogszabálysértések megállapítása okán nem vizsgálta a felperes elővásárlási jogát, nem foglalkozott azzal a kérdéssel, hogy a felperes megfelelően gyakorolta-e az elővásárlási jogát.

[19]	A felperes fellebbezési ellenkérelmében az elsőfokú ítélet helybenhagyását kérte.

A másodfokú ítélet

[20]	A másodfokú bíróság ítéletével az elsőfokú ítéletet részben eltérő jogi indokolással hagyta helyben. Rámutatott, hogy az Alkotmánybíróságról szóló 2011. évi CLI. törvény (a továbbiakban: Abtv.) 39. § (1) bekezdése, 63. § (1) és (2) bekezdése értelmében az Alkotmánybíróság döntése mindenkire nézve kötelező, így nemcsak a határozat, de annak indokolása is köti az eljáró bíróságokat. Az alkotmánybírósági határozat tárgyát kifejezetten nem képező, de az indokolásban szereplő, a vizsgált alkotmányossági kérdéssel összefüggő jogszabály-értelmezés is irányadó a bíróság döntése során. Minderre tekintettel az elsőfokú bíróság helyesen hívta fel az AB határozatot és helyesen állapította meg, hogy lényeges eljárási szabálysértés a kamarai állásfoglalásnak a felperessel való közlésének elmaradása. E körben az elsőfokú ítélet indokolását az AB határozat [106]-[110] bekezdéseivel kiegészítette, melyek a tisztességes eljárás követelményére is tekintettel kimondják, hogy nincs arra alkotmányos indok, hogy a kifogás benyújtására jogosultak közül a név szerint ismertekkel a jegyző ne legyen köteles közölni a hivatalbóli eljárásának megindítását, az állásfoglalást, illetve a kifogás benyújtásának határidejét. Mivel az Alkotmánybíróság határozatának kötelező tartalmi indokolása pontos és adekvát választ ad a fellebbezésekben kifejtett érvekre, ezért a másodfokú bíróság erre csak hivatkozott, azt megismételni nem kívánta.
[21]	Az összeférhetetlenséggel kapcsolatos ítéleti indokolást a másodfokú bíróság mellőzte. Kifejtette, hogy a földbizottság jogállását az Alkotmánybíróság a fentebb említett határozatában vizsgálta, azt közvetett magánjogi érdekeltként minősítette megállapítva, hogy a földbizottság nem hatósági jogkörben jár el. A tisztességes eljárás Alaptörvény XXIV. cikk (1) bekezdésében megfogalmazott követelménye az állásfoglalás kapcsán nem vizsgálható, mert az állásfoglalás törvényességének és megalapozottságának biztosítása érdekében a jogalkotó a képviselő-testülethez intézhető kifogást, mint jogorvoslatot biztosított. A felperes a kamarai állásfoglalás közlésének hiányában nem került abba a helyzetbe, hogy kifogást terjesszen elő, ezért a kifogás tárgyában hozott képviselő-testületi döntés hiányában az állásfoglalással összefüggő esetleges elfogultság kérdése nem képezheti a jelen bírósági felülvizsgálat tárgyát.
[22]	Kifejtette a másodfokú bíróság, hogy az elsőfokú bíróság által megállapított lényeges eljárási szabálysértés az ügy érdemére kihatott, ezért nem sértett jogszabályt az elsőfokú bíróság, amikor mellőzte a felperes elővásárlási jogának gyakorlásával kapcsolatos kérdések vizsgálatát, mert ezek a kérdések nem képezték az eljárás tárgyát.
A felülvizsgálati kérelem és ellenkérelem
[23]	A jogerős ítélet ellen az alperesi beavatkozó nyújtott be felülvizsgálati kérelmet, amelyben elsődlegesen a jogerős ítéletnek az elsőfokú ítéletre is kiterjedő „megváltoztatásával” a kereset elutasítását, másodlagosan a jogerős ítélet hatályon kívül helyezése mellett a másodfokú bíróság új eljárásra és új határozat hozatalára történő utasítását kérte.
[24]	Kifogásolta, hogy a másodfokú bíróság az eljárási szabálysértést az ügy érdemére kiható jogsértésnek minősítette és ezért mellőzhetőnek tartotta a felperes elővásárlási jogának érdemi vizsgálatát. Előadta, hogy a felperes az elővásárlási jogát a Hktv. 20. § (2) bekezdésére és az Fftv. 18. § (1) bekezdés e) pontjára alapította. Álláspontja szerint a felperes nem rendelkezett a Hktv. szerinti elővásárlási joggal a hegybírói igazolás szerint, ezért az Fftv. 23. § (1) bekezdés c/cc) alpontja értelmében a felperes vonatkozásában a szerződés jóváhagyása megtagadásának van helye, melynek kérte a bírósági megállapítását a perben. Az elsőfokú bíróság e körben is folytatott bizonyítási eljárást, azonban a bizonyításból következtetéseket nem vont le. Állítása szerint a felperesi keresetet már erre tekintettel el kellett volna utasítani. Részletesen kifejtette az álláspontját, hogy a felperes elfogadó nyilatkozata miért volt hiányos.
[25]	Előadta továbbá, hogy a kamarai állásfoglalás közlésének hiányával nem történt olyan lényeges eljárási szabálysértés, amely az alperesi határozat hatályon kívül helyezését indokolta volna. Hangsúlyozta, hogy a Fétv. 103/A. § (1) bekezdése az állásfoglalás közléseként a kifüggesztést írja elő. Az állásfoglalás közlésének hiányában is a felperes a jogorvoslati lehetőségével élni tudott, nem csorbultak az eljárási jogai. E körben hivatkozott az elsőfokú bíróság ugyanazon tanácsának másik ítéletére is, amely ugyanezt az eljárási szabálysértést nem tartotta az ügy érdemére kiható jogsértésnek. Álláspontja szerint az AB határozat nem jogszabály, ezért az alkotmánybírósági határozat indokolása alapján jogszabályi előírások nélkül eljárásbeli kötelezettséget nem lehet előírni és elvárni.

[26]	A felperes felülvizsgálati ellenkérelmében a jogerős ítélet hatályban tartását kérte.

[27]	Az alperes észrevételében csatlakozva az alperesi beavatkozó felülvizsgálati kérelméhez az abban foglalt döntés meghozatalát kérte. Álláspontja szerint az Alkotmánybíróság határozatának indokolása ugyan mindenkire nézve kötelező hatályú, azonban nem eredményezheti azt, hogy az Alkotmánybíróság elvonhatná az Országgyűlés hatáskörét és jogot alkothatna.
A Kúria döntése és jogi indokai
[28]	Az alperesi beavatkozó felülvizsgálati kérelme alaptalan.
[29]	A Kúria a jogerős ítéletet a Polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvény (a továbbiakban: Pp.) 272. § (2) bekezdése és 275. § (2) bekezdése alapján, a felülvizsgálati kérelem keretei között, az abban konkrétan megjelölt jogszabálysértések körében vizsgálhatta és vizsgálta felül.

[30]	Hangsúlyozza a Kúria, hogy közigazgatási perben a bírói felülvizsgálat tárgya a keresettel támadott közigazgatási határozat. Olyan kérdés a perben a bíróság által nem vizsgálható, amely nem volt a keresettel támadott közigazgatási határozat tárgya. A perbeli esetben az alperes kijavított, kiegészített határozata nem foglalkozott a felperes elővásárlási jogának gyakorlásával, mert nem támogató kamarai állásfoglalás folytán a mezőgazdasági igazgatási szerv nem hozhatott az Fftv. 27. § (1) bekezdés a/aa) alpontja alapján a nem támogató állásfoglalás ellenére a felperessel szemben az adásvételi szerződést jóváhagyó határozatot. Mindebből következően az alperesnek nem kellett vizsgálnia a felperes elővásárlási jogának fennállását, a jog gyakorlása szabályainak betartását, mert a jóváhagyási eljárásban hozott döntésnél ennek nem volt jelentősége. Mindebből az is következik, hogy a másodfokú bíróság nem sértett jogszabályt, amikor az alperesi beavatkozó ezzel kapcsolatos érvelését nem vizsgálta arra való hivatkozással, hogy ez a kérdés nem képezte az eljárás tárgyát. Ez annak ellenére is megállapítható, hogy a felperes a keresetében az elővásárlási joga fennállására és az alperesi beavatkozó elővásárlási jogának rangsorban történő megelőzésére hivatkozott és az elsőfokú bíróság ezzel kapcsolatban bizonyítási cselekményeket folytatott, mert ebben a kérdésben – mivel az nem volt a határozat tárgya – bírósági ítélet nem lett volna hozható, mivel az nem képezte a bíróság által vizsgálható határozat tárgyát. Mindezek alapján hangsúlyozza a Kúria, hogy a felperes elővásárlási jogával kapcsolatos jogkérdések nem lehettek a bírósági eljárás tárgyai, arról érdemi döntés nem volt hozható, ezért az ezzel kapcsolatos alperesi beavatkozói felülvizsgálati kérelem tárgyában sem hozható érdemi döntés, ezeknek a kérdéseknek a vizsgálatát a másodfokú bíróság is helytállóan mellőzte.

[31]	Az első- és a másodfokú bíróság által megállapított és az ügy érdemére kihatónak tekintett súlyos eljárási jogsértés tekintetében a Kúria osztotta az első- és a másodfokú bíróság álláspontját az alábbiakban kifejtett indokok alapján. A Kúria a Kfv.IV.37.835/2016/5. számú eseti döntése [39] bekezdésében kimondta, hogy a hatóság jóváhagyási eljárásban hozott határozatának bírósági felülvizsgálata során a kamara állásfoglalása nem minősül a közigazgatási perben hatályon kívül helyezhető közhatalmi döntésnek, mert a kamara mint magánjogi érdekelt eljárása nem része a közigazgatási eljárásnak. A Kúria ítéleti megállapításából következően – mivel a kamara eljárása nem része a közigazgatási eljárásnak –, a hatósági jóváhagyás iránti eljárásban hozott határozat bírósági felülvizsgálata során a kamara állásfoglalása nem bírálható felül, mert annak felülvizsgálatára a Fétv. 103/A. § (1)-(2) bekezdései, 103/D. §-a, az Fftv. 68. § (5) bekezdése külön jogorvoslati eljárást biztosítanak, az előterjesztett kifogás tárgyában hozott képviselő-testületi döntés pedig külön, közigazgatási perben felülvizsgálható határozat. Mindebből következően ebben a képviselő-testületi döntést felülvizsgáló perben vizsgálhatja a bíróság a kamarai állásfoglalás megalapozottságát, az a jelen per tárgya nem lehet. Minderre tekintettel tekinthető az ügy érdemére kiható súlyos eljárási szabálysértésnek az, hogy a felperessel a kamara állásfoglalását nem közölték, mert ellene jogorvoslattal, azaz kifogással nem élhetett és emiatt nem került sor képviselő-testületi döntés hozatalára és nem indulhatott olyan per, amelyben a kamarai állásfoglalás megalapozottsága vizsgálható lett volna és ennek következményeként a jelen perben a kamarai állásfoglalás megalapozottsága nem tehető vitássá, azaz a felperes lényeges körülmény bírósági felülvizsgálatának lehetőségétől esett el. A hatósági jóváhagyási eljárásban hozott határozat bírósági felülvizsgálata során a kamarai állásfoglalás tartalmi felülvizsgálatának kizártságát a Kúria a Kfv.II.37.747/2017/5. számú eseti döntésében is kimondta. 
[32]	Önmagában az az alperesi beavatkozó által tett hivatkozás, hogy a Fétv. 103/A. § (1) bekezdése rendezi a kamarai állásfoglalást közlésének módját a települési önkormányzat jegyzője által a települési önkormányzat polgármesteri hivatala hirdetőtábláján való kifüggesztéssel, és ezért az ily módon közölt állásfoglalást már nem kell kézbesíteni az ismert ügyfeleknek, még nem jelenti azt, hogy a kifüggesztésen túl a jegyzőnek nem kötelezettsége a név szerint ismert ügyfelek részére a kamarai állásfoglalás kézbesítése. Az Alkotmánybíróság a fentebb említett határozatában, a rendelkező rész 5. pontjában kimondta, hogy a Fétv. 103/A. § (1) bekezdésének alkalmazása során alkotmányos követelmény, hogy a jegyző a kifogás benyújtására jogosultak közül a név szerint ismeretekkel közölje a kamara állásfoglalását és a kifogás benyújtására nyitva álló határidőt. Az Alkotmánybíróság ezt a megállapítását jogszabály értelmezés folytán hozta meg, mert a határozat indokolása [61] bekezdése szerint a jegyző a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény (a továbbiakban: Ket.) 12. § (3) bekezdésének rendelkezései alapján hatóságnak minősül, a jegyző közreműködése és a képviselő-testületnek a kifogást elbíráló eljárása hatósági eljárás és a [110] bekezdés értelmében az állásfoglalás jegyző általi kifüggesztéséről szóló értesítésre a Ket. szabályai (29. §) alkalmazhatóak. Mindebből következően alaptalan az alperesi beavatkozónak és az alperesnek az a kifogása, hogy az Alkotmánybíróság határozata alapján, kifejezett jogszabályi rendelkezés nélkül állapította meg a bíróság a kamarai állásfoglalás jegyző általi kézbesítésének elmulasztását a felperes részére. Az Alkotmánybíróság a határozatában jogszabály értelmezés alapján jutott arra a következtetésre, hogy a jegyző eljárására is alkalmazni kell a Ket. 29. §-ában foglalt, az eljárás megindításáról szóló értesítésre vonatkozó szabályokat, ezért az Alkotmánybíróságnak ez a jogszabály értelmezése a bíróságokat és más jogalkalmazókat is köti. Hasonlóan foglalt állást a Kúria a Kfv.II.37.610/2017/5. számú eseti döntésében is.

[33]	Mindebből következően a Kúria azt állapította meg, hogy a jogerős ítélet a felülvizsgálati kérelemben hivatkozott jogszabályokat nem sértette meg, ezért a jogerős ítéletet a Pp. 275. § (3) alapján hatályában fenntartotta.

Az döntés elvi tartalma

[34]	A jegyzőnek a kifüggesztett kamarai állásfoglalást a név szerint ismert ügyfelekkel közvetlenül is közölnie kell és tájékoztatnia kell az ügyfelet a kifogás előterjesztésére nyitva álló határidőről is.
[35]	A hatósági jóváhagyás tárgyában hozott határozat bírósági felülvizsgálata iránt indított perben a bíróság a kamarai állásfoglalás megalapozottságáról nem foglalhat állást, mert arra külön, a kifogás folytán hozott képviselő-testületi döntés bírósági felülvizsgálata iránt indított perben kerülhet sor.

Záró rész

[36]	A Kúria a Pp. 83. § (1) bekezdése és 78. § (1) bekezdése alapján kötelezte az alperesi beavatkozót és az alperest a felperes jogi képviselettel felmerült felülvizsgálati eljárási költségének a megfizetésére.
[37]	A sikertelen felülvizsgálati kérelemmel élő alperesi beavatkozó a Pp. 83. § (1) bekezdése, 78. § (1) bekezdése és a 6/1986. (VI. 26.) IM rendelet 13. § (2) alapján köteles a tárgyi illetékfeljegyzési jog folytán le nem rótt felülvizsgálati illeték viselésére. A felülvizsgálati illeték mértékét az illetékekről szóló 1990. évi XCIII. törvény 39. § (3) bekezdés d) pontja és 50. § (1) bekezdése határozza meg.
[38]	A Kúria a felülvizsgálati kérelmet a Pp. 274. § (1) bekezdése alapján tárgyaláson kívül bírálta el.
Budapest, 2019. március 6.
Dr. Tóth Kincső s.k. a tanács elnöke, Dr. Márton Gizella s.k. előadó bíró, Dr. Rothermel Erika s.k. bíró