A KÚRIA
mint felülvizsgálati bíróság
ítélete
Az ügy száma: Kfv.VI.37.080/2018/8.

A tanács tagjai: Dr. Sperka Kálmán a tanács elnöke, Dr. Vitál-Eigner Beáta előadó bíró,     Dr. Sugár Tamás bíró

A felperesek: ... I. rendű
	II.rendű felperes neve II. rendű
	
Az I. rendű felperes képviselője: Dr. ... Ügyvédi Iroda

A II. rendű felperes képviselője: Dr. ... kamarai jogtanácsos

Az alperesek: II.rendű felperes neve I. rendű
	... II. rendű
	III.rendű alperes neve III. rendű
		
Az I. rendű alperes képviselője: Dr. ... kamarai jogtanácsos

A II. rendű alperes képviselője: Dr. ... Ügyvédi Iroda

A III. rendű alperes képviselője: Dr. ... ügyvéd 

Az egyesített per tárgya: közbeszerzési ügyben hozott közigazgatási határozat felülvizsgálata és közbeszerzési szerződés érvénytelenségének megállapítása

A felülvizsgálati kérelmet benyújtó fél: a felperes

A felülvizsgálati kérelem száma: 20.

Az elsőfokú bíróság neve, határozatának kelte és száma: Kecskeméti Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 2017. május 9-én kelt 4.K.27.135/2017/14. számú ítélete

A másodfokú bíróság neve, határozatának kelte és száma: Kecskeméti Törvényszék 2017. október 5-én kelt 6.Kf.21.018/2017/7. számú ítélete 

Rendelkező rész

A Kúria a Kecskeméti Törvényszék 6.Kf.21.018/2017/7. számú ítéletét hatályában fenntartja.
Kötelezi az I. rendű felperest, hogy 15 napon belül fizessen meg az I. rendű alperesnek 15.000.- (tizenötezer) forint felülvizsgálati eljárási költséget.
A felülvizsgálati eljárási illetéket az állam viseli.

Az ítélet ellen felülvizsgálatnak nincs helye.

I n d o k o l á s

A felülvizsgálat alapjául szolgáló tényállás

[1]	2014. május 21-én KEOP-1.1.1/C/13-2013-0015 azonosító számon támogatási szerződés (a továbbiakban: KEOP támogatási szerződés) jött létre a Nemzeti Fejlesztési Minisztérium, támogató képviseletében eljáró Környezeti- és Energiahatékonysági Operatív Programokért Felelős Helyettes Államtitkárság, mint irányító hatóság és az I. rendű felperes, úgy is mint II. rendű alperes (a továbbiakban: felperes), mint kedvezményezett között. A módosított szerződés szerint a szemléletformálási szolgáltatás teljesítésének kezdete: 2015. január hónapja, a vége: 2015. december hónapja, a tájékoztatás és nyilvánosság szolgáltatás teljesítésének a kezdete: 2015. február hónapja és a vége: 2015. december hónapja.
[2]	A felperes 2014. október 22-én a közbeszerzésekről szóló 2011. évi CVIII. törvény (a továbbiakban: Kbt.) 122. § (7) bekezdés a) pontja alapján hirdetmény közzététele nélküli tárgyalásos közbeszerzési eljárást indított a Szolnoki Térségi Regionális Hulladékgazdálkodási rendszer fejlesztése keretében szemléletformáló tevékenység ellátása tárgyú szolgáltatás megrendelése érdekében.
[3]	Az eljárást megindító felhívás II.2.1. pontja szerint az ajánlattevő feladata a felperes Szolnok-Abony-Szajol-Rákóczifalva települési szilárd hulladéklerakói rekultivációjának önkormányzati társulása által megvalósításra kerülő KEOP-1.1.1/C/13-2013-0015 projekt (a továbbiakban: KEOP projekt) részeként a lakosság környezettudatosságát, helyes hulladékgazdálkodási gyakorlatát erősítendő szemléletformálási tevékenység elvégzése. Az ajánlattevő feladata szemléletformáló nyomdai és elektronikus kiadványok/tartalmak elkészítése és a jelzett helyeken a szemléletformálási feladatok elvégzése, illetve közreműködés a szemléletformálási kampány lebonyolításában. A felhívás II.3. pontja szerint a szerződés időtartama a szerződéskötéstől számított 210 nap. A felhívás V.2. pontjában a felperes közölte, hogy szerződés az Európai Uniós alapokból finanszírozott, a KEOP projekttel kapcsolatos.
[4]	A dokumentáció II. pontjában meghatározott műszaki leírás egyebek mellett rögzítette az ajánlattevő által elkészítendő nyomdai és elektronikus tartalmakat, ellátandó feladatokat, úgy mint lakossági fórumok az érintett településeken, közösségi média oldal indítás, üzemeltetése, alkalmazásfejlesztés, médialista szerkesztése, PR hírgenerálás, szórólap vagy egyéb nyomdai kiadvány, tájékoztató plakát, nyomtatott sajtó, rendkívüli osztályfőnöki óra iskolákban, projekt aloldal kialakítása a helyes hulladékgazdálkodási gyakorlatról, szelektív hulladékgyűjtésről, megelőzési lehetőségekről, a szükséges információk összegyűjtése és átadása, továbbá szemléletformáló stratégia kidolgozása, roll-up tervezése, készítése, tájékoztató animációs film készítése és médiavásárlás helyi televíziókban, sajtófal tervezése, készítése, fotózás, médiavásárlás, közvélemény-kutatások tervezése, lebonyolítása, sajtóközlemény, sajtótájékoztató, valamint tudatformáló nyílt nap hulladékudvarokhoz kapcsolódóan.
[5]	A közbeszerzési eljárás eredményeképpen a felperes és a III. rendű alperes úgy is mint felperesi beavatkozó (a továbbiakban: beavatkozó) 2015. január 23-án megkötötték a vállalkozási szerződést. A szerződés 9. pontja egyebek mellett tartalmazza, hogy az Új Széchenyi Terv Arculati Kézikönyv (a továbbiakban: Arculati Kézikönyv) a vállalkozási szerződés szerves részét képezi, attól elválaszthatatlan és azzal együtt érvényes.
[6]	A felperes és a beavatkozó 2015. február 11-én újabb vállalkozási szerződést kötöttek. Ennek preambulumában rögzítették, hogy a felperesi megrendelő pályázaton támogatást nyert a megvalósítandó KEOP projektre. A szerződés célja a felperes által a KEOP pályázatban vállalt tájékoztatási és nyilvánossági feladatok ellátása. 
[7]	A vállalkozási szerződés 1.1. pontja szerint az ellátandó feladatok az alábbiak: kommunikációs cselekvési terv készítése, nyitórendezvény, zárórendezvény, internetes honlap (a projektet bemutató honlap vagy aloldal), lakossági fórum, közmeghallgatás szervezése, sajtóközlemény, sajtó események szervezése, sajtómegjelenések összegyűjtése, „B" típusú tábla elkészítése, kihelyezése, fotódokumentáció, szórólap vagy egyéb nyomdai kiadvány, eredménykommunikációs brossúra, „D" típusú tábla elkészítése, kihelyezése, TÉRKÉPTÉR feltöltése a projekthez kapcsolódó tartalommal.
[8]	A vállalkozási szerződés 1.2. pontja szerint a beavatkozó a kötelező tájékoztatással kapcsolatos 1.1.1. pontban meghatározott feladatok ellátása során köteles az Arculati Kézikönyvben foglalt kötelező tartalmi elemek és egyéb előírások figyelembevételével eljárni.
[9]	A szerződés 2.1. pontja értelmében a végszámla feladatait a szerződés aláírásától számított 261. napig kell teljesíteni.
[10]	A II. rendű felperes úgy is mint I. rendű alperes (a továbbiakban: alperes) - hivatalbóli kezdeményezésre eljárva - a 2017. február 6. napján kelt D.1023/13/2016. számú határozatában megállapította, hogy a felperes megsértette a Kbt. 18. § (1) és (2) bekezdéseire, valamint a 119. §-ára tekintettel a Kbt. 5. §-át és a Kbt. 122. § (7) bekezdés a) pontját, amelyre figyelemmel a felperessel szemben 500.000.- forint bírságot szabott ki.
[11]	Indokolásában a felhívott jogszabályi rendelkezésekre utalással leszögezte, hogy tilos a közbeszerzési kötelezettség vagy az eljárásrend alkalmazásának megkerülése céljából a közbeszerzést részekre bontani. Az Európai Unió Közbeszerzési Irányelvei és a hozzájuk kapcsolódó uniós bírósági gyakorlat azt követeli meg, hogy az ajánlatkérő ne bontson részekre olyan közbeszerzéseket, amelyek funkcionális megközelítésben egy egységes beszerzésnek minősülnek. Szolgáltatás megrendelések és árubeszerzések esetében a közbeszerzés műszaki és gazdasági funkcionális egysége elsősorban abban érhető tetten, hogy a szolgáltatások és árubeszerzések egyetlen cél megvalósítását szolgálják, és e mellett tartalmilag is hasonlóak vagy funkciójuk betöltésére együttesen alkalmasak.
[12]	Megállapította, hogy mindkét beszerzés közös célja a KEOP projekt teljesítése, mindkét szolgáltatás a projekt tevékenységei közé tartozik, a projekt egészének megvalósítását szolgálják, továbbá önálló és elkülönült teljesítési céljuk nincs. 
[13]	Az egyes szerződések szerinti vállalkozói feladatokra figyelemmel rögzítette, hogy a két beszerzés műszaki és gazdasági funkcionális egysége fennáll és funkciójuk betöltésére is együttesen alkalmasak, mivel azonos vagy hasonló fajtájú vállalkozói feladatok alkotják a műszaki tartalmakat.
[14]	Hangsúlyozta, hogy a Kbt. 18. § (2) bekezdése feltételeinek fennállásához nem szükséges az, hogy a szolgáltatások műszaki tartalma teljes mértékben megegyezzen, hanem elegendő, ha hasonlóak, a műszaki-, gazdasági funkcionális egységük megállapítható.
[15]	Megjegyezte, hogy a szemléletformálási szolgáltatás tárgyában indított közbeszerzési eljárásban nem volt kitétel, hogy a vállalkozónak hulladékgazdálkodási ismeretekkel rendelkező szakember igénybevételével kell teljesítenie a szerződést, erre vonatkozó irat a teljesítés során sem keletkezett.
[16]	Leszögezte, hogy a felperes beszerzési igénye - egy hónap különbséggel - lényegében egy időben merült fel a két beszerzésre.
[17]	Kiemelte még, hogy mindkét szerződés szerves részét képezi az Arculati Kézikönyv.
[18]	Mindezek ismeretében megállapította, hogy a felperesnek egybe kellett volna számítania a szemléletformálási szolgáltatás tárgyú beszerzés ellenszolgáltatásának az értékét a tájékoztatás és nyilvánosság szolgáltatás tárgyú beszerzés ellenszolgáltatásának az értékével. Minkét beszerzésre valamely, a Kbt. Harmadik Része szerinti hirdetmény közzétételével induló közbeszerzési eljárást kellett volna lefolytatnia, ezért a felperes jogsértően bontotta részekre a közbeszerzés tárgyát és jogsértően mellőzte a közbeszerzési eljárás lefolytatását, valamint jogsértően alkalmazott úgy hirdetmény nélküli tárgyalásos eljárást, hogy annak feltételei nem álltak fenn. A bírságot a Kbt. 152. § (4) bekezdés a) és c) pontjai szerint szabta ki, az összeg mérlegelésének szempontjait döntésben részletezte.

A felperes kereseti kérelem

[19]	A felperes a közigazgatási határozat felülvizsgálata iránti keresetében a jogerős határozat megváltoztatásával a jogsértés hiányának megállapítását kérte. Előadta, hogy a két vállalkozási szerződés egymástól független és eltérő műszaki tartalomra vonatkozik, a két tevékenység sem célját, sem funkcióját, sem megvalósítási módját tekintve nem egy szolgáltatást jelent. A két szerződés teljesítésének ütemezése elválasztható egymástól, a két szerződésben foglalt feladatokat egymástól teljesen függetlenül kellett és lehetett lebonyolítani, azok sem térben, sem időben nem voltak egymásra épülő tevékenységek, még akkor sem, ha szükségszerűen azonos formájú kommunikációs eszközöket is kellett alkalmazni műszaki, szakmai és költségvetési okok miatt. Mindezért a határozat sérti a rendelkező részben megjelölt jogszabályi rendelkezéseket.

	Az alperesi kereseti kérelem

[20]	Az alperes a Kbt. 164. § (1) bekezdésére hivatkozással a vállalkozási szerződések érvénytelenségének kimondása és az érvénytelenség jogkövetkezményeinek alkalmazása iránt terjesztett elő keresetet. Kérte annak megállapítását, hogy a 2015. január 23. napján létrejött szerződés a Kbt. 127. § (1) bekezdés b) pontja szerinti okból, míg a 2015. február 11-én létrejött szerződés a Kbt. 127. § (1) bekezdés a) pontja szerinti okból érvénytelen. Kérte továbbá az érvénytelenség jogkövetkezményeinek alkalmazását, e körben azt, hogy a bíróság a szerződéseket a határozathozatalig terjedő időre nyilvánítsa hatályossá és szabjon ki bírságot a felperessel szemben.
Az elsőfokú ítélet
[21]	Az elsőfokú bíróság ítéletével a felperes keresetét elutasította, a 2015. január 23. napján kötött, majd 2015. augusztus 13. napján módosított, valamint a 2015. február 11. napján kötött szerződéseket - azok érvénytelenségének megállapítása mellett - megkötésük időpontjára visszamenő hatállyal érvényessé nyilvánította, egyben a felperest 1.000.000.- forint bírság megfizetésére kötelezte.
[22]	Indokolása szerint mindkét vállalkozási szerződés tárgya a lakosság tájékoztatása, mindkét vállalkozási szerződés célja, hogy az információk minél hatékonyabb formában eljussanak a lakossághoz. Különbség az eljuttatandó információ jellegében, mennyiségében van; míg a szemléletformálási szolgáltatás esetén a lakosság megismertetése a helyes hulladékgazdálkodási gyakorlat alapjaival, a kötelező tájékoztatási szolgáltatás esetén a lakosság tájékoztatása arról, hogy a projekt megvalósítására Magyarország és az EU által biztosított kohéziós alapból származó támogatási források biztosítása mellett került sor.
[23]	A két szerződés teljesítési ütemezése időben csaknem lefedi egymást.
[24]	A megvalósítás módját illetően is több hasonlóság van a két vállalkozási szerződés között.
[25]	Nem értett egyet azzal a felperesi hivatkozással, miszerint ahhoz, hogy egy vállalkozás egy információt különböző kommunikációs eszközök igénybevételével el tudjon juttatni a célközösséghez, szükségszerű lenne, hogy a vállalkozás az információval egybevágó szakmai képzettségű személlyel is rendelkezzen. Hangsúlyozta, hogy a szerződésekben foglaltak szerint a vállalkozók feladata az információ összegyűjtése, átadása volt.
[26]	A Kbt. 18. § (2) bekezdésére utalással kifejtette, hogy az egy (azaz 1 darab) szolgáltatást vett a felperes igénybe, a tájékoztatás szolgáltatást, mely tájékoztatásnak egy része a modern szelektív hulladék gyűjtéssel kapcsolatos, más része a támogatási forrásokkal kapcsolatos, azaz alapvetően az átadni szándékozott információban különbözött a két megrendelés. Ezért nem a szolgáltatások hasonlóságáról, hanem a szolgáltatások egységéről beszélhetünk, amit azonban a felperes nem egy vállalkozási szerződés megkötésével vett igénybe.
[27]	Mindezekre figyelemmel alapos az alperes azon érvelése, hogy a felperesnek a Kbt. Harmadik Része szerinti hirdetmény közzétételével induló közbeszerzési eljárást kellett volna lefolytatnia, és ezzel összefüggésben jogszerűen állapította meg a rendelkező részben megjelölt jogsértéseket is.
[28]	Az elsőfokú bíróság a Kbt. 127. § (1) bekezdés a) pontjában foglaltakra tekintettel kiemelte, hogy semmis a 2015. február 11. napján kötött vállalkozási szerződés, mert azt a felek közbeszerzési eljárás jogtalan mellőzésével kötötték meg, míg a Kbt. 127. § (1) bekezdésének b) pontja értelmében semmis a 2015. január 23. napján megkötött szerződés, mert a hirdetmény nélküli tárgyalásos eljárás alkalmazásának feltételei nem álltak fenn.
[29]	Az elsőfokú bíróság indokoltnak találta a Kbt. 127. § (3) bekezdésében foglaltak alkalmazását, amelyre tekintettel a vállalkozási szerződéseket a megkötésük időpontjára visszamenő hatállyal érvényessé nyilvánította.
[30]	A bírságot a Kbt. 164. § (5) bekezdése szerint szabta ki, az összegszerűség meghatározásánál figyelembe vett szempontokat az ítélet részletesen tartalmazza.

	A másodfokú ítélet 

[31]	A felperes fellebbezése folytán eljárt másodfokú bíróság jogerős ítéletével az elsőfokú bíróság ítéletének a per főtárgyát érintő rendelkezéseit helybenhagyta, annak helyes indokainál fogva, az eljárási illeték mértékére és viselésére vonatkozó rendelkezéseit megváltoztatta.
[32]	Indokolása szerint a felperes jogi érvelése annyiban helytálló, hogy a szemléletformálás és a tájékoztatás nem azonos fogalmak, így nem keletkezne egybeszámítási kötelezettség. Azonban jelen esetben ezek a tevékenységek térben, időben és személyben is olyan mértékben összefonódtak, hogy megvalósult a tevékenységek közötti funkcionális egység, amely egybeszámítási kötelezettséget eredményez.
[33]	Kitért arra, hogy az elsőfokú bíróság nem hivatkozott olyan kiemelkedően fontos közérdekre, ami miatt indokoltnak találta a szerződéseknek a megkötésük időpontjára visszamenő hatállyal történő érvényessé nyilvánítását. Okfejtése szerint azonban jelen esetben különösen méltányolható közérdeknek minősül, hogy az állampolgárok bizalma megmaradjon az önkormányzati társulások közbeszerzési tevékenysége kapcsán. Amennyiben a bíróság az önkormányzat részére jogszabály által kötelezően ellátandó feladatként előírt hulladékgazdálkodás megvalósítása érdekében megkötött szerződéseket érvénytelenné nyilvánítaná, akkor az alkalmas lehetne az önkormányzati társulás törvényes működésébe vetett közbizalom megingatására. Erre figyelemmel fennálltak a szerződések visszamenőleges hatállyal érvényessé nyilvánításának a Kbt. 127. § (3) bekezdésében foglalt feltételei, ezért arról az elsőfokú bíróság helytállóan rendelkezett.

	A felülvizsgálati kérelem és ellenkérelem

[34]	A felperes felülvizsgálati kérelmében a jogerős ítélet hatályon kívül helyezésével a kereseti kérelmének helyt adó ítélet meghozatalát kérte.
[35]	Állította, hogy a határozat sérti a Kbt. 18. § (1) és (2) bekezdéseit, 127. § (1) bekezdés a) és b) pontjait, 127. § (3) bekezdését, továbbá 164. § (5) bekezdését és 152. § (2) bekezdés c) pontját. 
[36]	Előadta, lényegében a másodfokú bíróság is arra az álláspontra helyezkedett, hogy a két szerződés tárgya szerinti szolgáltatás nem azonos, közöttük a leírt lényeges eltérések alapján nincs funkcionális egység, így a becsült értéküket nem kell egybeszámítani. Az alperest és az eljárást bíróságokat megtévesztette az a tény, hogy a felperes a két szerződést ugyanazzal a vállalkozóval kötötte meg, ez azonban nem lehet alapja az egybeszámítási kötelezettségnek. Ebből a logikából kiindulva ugyanis a Kbt. 18. § (2) bekezdésének a megsértése annak függvénye lenne, hogy a szerződést kik és milyen időben kötötték. 
[37]	Hangsúlyozta, hogy az egyik szerződést közbeszerzési eljárás eredményeként kötötte meg, amelynek indításakor még nem tudhatta, hogy azt a szerződést melyik ajánlattételre felkért gazdasági szereplővel fogja megkötni, tehát nem is lett volna lehetősége annak megítélésére, hogy az egybeszámítási kötelezettség a szerződéskötéskor fennáll-e majd. 
[38]	Miután jogsértést nem követett el, a Kbt. 127. § (1) bekezdés a) és b) pontjai szerinti semmisségi okok nem állnak fenn, ezért a szerződések semmisségét megállapító rendelkezések törvénytelenek. 
[39]	A Kbt. 127. § (3) bekezdésében foglaltakra utalással kiemelte, hogy az alperes keresete nem tartalmazott hivatkozást kiemelkedően fontos közérdekre, és az elsőfokú ítélet indokolása sem tért ki arra, hogy a bíróság milyen kiemelkedően fontos közérdek miatt nyilvánította érvényessé a szerződéseket a megkötésük időpontjára visszamenő hatállyal.
[40]	Érvelése szerint a szerződések semmisségének megállapítása esetén az elsőfokú bíróság akkor járt volna el törvényesen, ha a Ptk. 6:113. §-át alkalmazza. A semmissé nyilvánított szerződésekben meghatározott szolgáltatások és ellenszolgáltatásokat ugyanis az elsőfokú ítélet meghozatalát megelőzően mindkét fél teljesítette, így a kérdéses szerződések megszűntek. Az eredeti állapot helyreállítása a szolgáltatások jellegéből fakadóan nem lehetséges, így fogalmilag kizárt, hogy a szerződések érvényessé nyilvánításához kiemelkedően fontos közérdek fűződjön.
[41]	A Kbt. 127. § (3) bekezdése szerinti esetet a jogalkotó kivételként szabályozza, így a közintézmények működéséhez fűződő, a másodfokú bíróság által kifejtett közbizalom igénye önmagában nem alapozhatja meg ezt a közérdeket. Hangsúlyozta, hogy a kiemelkedően fontos közérdeknek a szerződés teljesítéséhez kell fűződnie.
[42]	Minderre figyelemmel a kiszabott bírság is törvénytelen.
[43]	Az I. rendű alperes felülvizsgálati ellenkérelmében a jogerős ítélet hatályában fenntartását indítványozta.

A Kúria döntése és jogi indokai

[44]	A felülvizsgálati kérelem nem alapos.
[45]	A polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvény (a továbbiakban: Pp.) 275. § (1) és (2) bekezdéseire figyelemmel a felülvizsgálati eljárásban bizonyítás felvételének nincs helye, a Kúria a felülvizsgálati kérelem elbírálása során a rendelkezésre álló iratok alapján dönt. A jogerős ítélet csak a felülvizsgálati kérelem és a csatlakozó felülvizsgálati kérelem keretei között vizsgálható felül.
[46]	A Kúria szerint a másodfokú bíróság a pontosan és törvényesen megállapított tényállásból helytálló következtetést vont le. Jogszabálysértést a rögzített tényállás iratellenessége, a bizonyítékok kirívóan okszerűtlen vagy a logika szabályaival ellentétes mérlegelése alapozhat meg, ilyen jogsértést azonban a felülvizsgálati bíróság nem tárt fel.
[47]	Az elsőfokú bíróság vizsgálta a közigazgatási eljárás teljes anyagát, a felek perbeli nyilatkozatait, beadványait, ennek során a bizonyítékokat a Pp. 206. § (1) bekezdésének megfelelően a maguk összességében értékelte és helyesen állapította meg, hogy a felperes kereset nem, míg az alperes keresete alapos.
[48]	A felperes a felülvizsgálati kérelmében a keresetében, illetve a fellebbezésében foglaltakat ismételte meg, a jogerős ítéletet a már korábban felhozott kifogások miatt sérelmezte. Az elsőfokú bíróság azonban a kereseteket minden vonatkozásukban elemezte és elbírálta, a Pp. 221. § (1) bekezdésének teljes mértékben megfelelő, kellően részletes indokát adta döntésének. A másodfokú bíróság a per fő tárgyát érintően az elsőfokú bíróság jogi érvelésével egyetértett, jogerős ítéletével az erre vonatkozó döntést megerősítette. A Kúria az eljárt bíróságok indokait teljes körűen osztja, a felülvizsgálati kérelemre figyelemmel az alábbiakat hangsúlyozza. 
[49]	A Kbt. 5. §-a szerint közbeszerzési eljárást az ajánlatkérőként meghatározott szervezetek visszterhes szerződés megkötése céljából kötelesek lefolytatni megadott tárgyú és értékű beszerzések megvalósítása érdekében (közbeszerzés). 
[50]	A Kbt. 11. § (1) bekezdése értelmében a közbeszerzés értékén a közbeszerzés megkezdésekor annak tárgyáért általában kért vagy kínált legmagasabb összegű teljes ellenszolgáltatást kell érteni.
[51]	A Kbt. 18. § (1) bekezdése kimondja, hogy tilos a Kbt., vagy a Kbt. Második Része alkalmazásának megkerülése céljából a közbeszerzést részekre bontani. Ugyanezen szakasz (2) bekezdése szerint, amennyiben egy szolgáltatás-megrendelés beszerzésére irányuló közbeszerzés részekre bontva, több szerződés útján valósul meg, a becsült érték meghatározásához az összes rész értékét kell figyelembe venni.
[52]	A Kbt. 19. § (1) bekezdése alapján az uniós értékhatárokat elérő vagy meghaladó értékű közbeszerzésekre a Kbt. Második Részét, az ezek alatti és egyben a nemzeti értékhatárokat elérő értékű közbeszerzésekre a Harmadik Részét alkalmazva kell eljárni, kivéve, ha a Kbt. másként rendelkezik.
[53]	A Kbt. kógens rendelkezéseket tartalmaz, amelyből következik, hogy a közpénzekből finanszírozott, a közszféra ajánlatkérőként meghatározott szervezetei a beszerzéseiket nem saját belátásuk szerint intézhetik, hanem a Kbt. rendelkezéseinek megfelelően kell eljárniuk. A Kbt. pontosan meghatározza, hogy a különböző tárgyú beszerzéseknél milyen eljárási rendet kell követni. A törvény azt is előírja, hogy miként kell meghatározni a közbeszerzés értékét. Ugyanazon szolgáltatás megrendelése tekintetében nem tilos a közbeszerzést részekre bontani, és így több, különböző szerződést kötni, ám a becsült érték meghatározásánál ezek mindegyikét, azaz az összes rész értékét egybeszámítva kell figyelembe venni, majd az így kapott értéknek megfelelő eljárási rend szabályait kell alkalmazni. A törvény kijátszása, vagy a megfelelő eljárási rend alkalmazásának megkerülése céljából nem szabad a közbeszerzést részekre bontani. 
[54]	A felülvizsgálati kérelemben foglaltakkal szemben a Kúria rámutat arra, miszerint az eljárt bíróságok egyezően jutottak arra a következtetésre, hogy a felperes eljárása a részekre bontás tilalmába ütközik. Az egyes szerződések célját, az elvégzendő feladatok tartalmát, a teljesítések időbeni ütemezését és a megvalósítás módját vizsgálva mondták azt ki, hogy megvalósult a szolgáltatások funkcionális egysége, kizárólag az átadni szándékozott információk tartalma különbözött.
[55]	A felperes félreértelmezve, illetve teljesen iratellenesen állította, hogy lényegében a másodfokú bíróság szerint sem azonos a két szerződés tárgya szerinti szolgáltatás, így közöttük nincs funkcionális egység, ezért a becsült értéküket nem kell egybe számítani. Ezzel szemben a törvényszék annyit rögzített, hogy a szemléletformálás és a tájékoztatás nem azonos fogalmak, így nem keletkezne egybeszámítási kötelezettség. Az ítélet azonban ezt követően nyomban azzal folytatódik, hogy jelen esetben e tevékenységek térben, időben és személyben is olyan mértékben összefonódtak, hogy megvalósult a tevékenységek közötti funkcionális egység, amely egybeszámítási kötelezettséget eredményez. Azaz a másodfokú bíróság a felperesi állításnak éppen az ellenkezőjét állapította meg. 
[56]	Annak rögzítése, hogy a szemléletformálás és a tájékoztatás nem azonos fogalmak, még távolról sem jelenti azt, hogy a törvényszék osztotta volna a felperes érvelését. Éppen azt mutatta be, hogy a fogalmak különbözősége ellenére a konkrét esetben, a perrel érintett szerződésekben lényegében azonos tartalommal bírnak. 
[57]	Ugyanígy téves, iratellenes az a felperesi előadás is, miszerint bármelyik ítélet is a vállalkozó személyéből vezette volna le következtetéseit. Tény, hogy a felperes mindkét szerződést ugyanazzal a vállalkozóval kötötte, ám a szerződő felek azonosságára az egybeszámítási kötelezettség körében sem az alperes, sem az elsőfokú bíróság nem hivatkozott, a törvényszék pedig ezt nem vitatott tényként rögzítette. Szó nincs tehát arról, hogy akár az alperest, akár az eljárt bíróságokat megtévesztette volna a vállalkozó személyének azonossága a két szerződés esetében. 
[58]	Az egyes szerződések becsült értékét a felperesnek össze kellett volna számítania, és az így kapott értéknek megfelelő eljárási rendben kellett volna közbeszerzési eljárást lefolytatnia. Ennél fogva nincs jelentősége annak, hogy az egyik szerződést valamilyen közbeszerzési eljárás eredményeként kötötte meg, illetve hogy nem tudta, kivel fog szerződést kötni.
[59]	A felperes a felülvizsgálati kérelmében alappal nem tudta cáfolni, hogy a szolgáltatások tekintetében fennállt az egybeszámítási kötelezettség, pusztán az általa előadottak nem igazolják, hogy nem sértette meg a részekre bontás tilalmát. Mivel a felperes jogsértően bontotta részekre a közbeszerzés tárgyát, ezért jogszabálysértést követett el akkor is, amikor a Kbt. Harmadik Része szerinti hirdetmény közzétételével induló közbeszerzési eljárás helyett részben mellőzte a közbeszerzési eljárás elfolytatását, részben hirdetmény nélküli tárgyalásos eljárást alkalmazott. A felperesnek nem sikerült bizonyítania, hogy az alperes határozata jogszabálysértő, amelyre figyelemmel jogszerű az elsőfokú bíróság ítéletét helybenhagyó jogerős ítélet is.
[60]	A fentiek szerint a Kbt. 127. § (1) bekezdés a) és b) pontjai szerinti semmisségi okok fennállnak, ezért a szerződések érvénytelenségét kimondó elsőfokú-, és az azt helybenhagyó másodfokú ítélet sem jogszabálysértő. 
[61]	A felperes minden jogi alap és indok nélkül hivatkozott arra, hogy a Kbt. 127. § (3) bekezdésében foglaltak helyett a Ptk. 6:113. §-át kellett volna alkalmazni. Nem jelölt meg olyan jogszabályi rendelkezést, miszerint a közigazgatási határozat felülvizsgálata és a közbeszerzési szerződés érvénytelenségének megállapítása iránti egyesített perben az eljáró bíróságoknak a Kbt.-t félre téve a Ptk. alaptalan gazdagodás pénzbeni megtérítésére vonatkozó szabályait kellett volna alkalmazniuk. A Kbt. kógens rendelkezéseket tartalmaz, szabályaitól csak akkor lehet eltérni, ha az eltérést a törvény kifejezetten megengedi. Ilyen megengedő szabályt a felperes nem jelölt meg.
[62]	A felperes szerint, mivel az eredeti állapot helyreállítása nem lehetséges, fogalmilag kizárt, hogy a szerződések érvényessé nyilvánításához kiemelkedően fontos érdek fűződjön. Ezen állítása ugyancsak nélkülöz minden jogi alapot, éppen a szolgáltatások teljesítése miatt kellett volna bizonyítania azt, hogy miért nem fűződik fontos közérdek a szerződések hatályossá nyilvánításához. A felperes azt sem fejtette ki, hogy a közbizalom igénye miért nem alapozhatja meg a törvény szerint előírt közérdeket.
[63]	A Kúria megítélése szerint a jogerős ítélet nem jogszabálysértő, az eljárt bíróságok az okszerű mérlegelés szabályait nem sértették meg, a tényállást helyesen, az iratoknak megfelelően rögíztették, a bizonyítékokat az okszerűség és a logika szabályainak megfelelően mérlegelték, ezért felülmérlegelésére nem volt lehetőség.
[64]	A Kúria a fentiekre figyelemmel a Pp. 275. § (3) bekezdését alkalmazva a jogerős ítéletet hatályában fenntartotta, mert az nem sérti a felülvizsgálati kérelemben megjelölt jogszabályi rendelkezéseket.

A döntés elvi tartalma

[65]	Az azonos célt szolgáló, tartalmában, időbeni ütemezésében, megvalósítási módjában funkcionális egységet képező szerződések becsült értékét egybe kell számítani, és az ajánlatkérőnek az egybeszámított összegnek megfelelő eljárási rendben közbeszerzési eljárást kell lefolytatnia.
Záró rész
[66]	A Kúria a felülvizsgálati kérelmet a Pp. 274. § (2) bekezdése szerint tárgyaláson bírálta el.
[67]	A pervesztes felperes a Pp. 78. § (1) bekezdésének megfelelően köteles a kamarai jogtanácsos által képviselt alperes felülvizsgálati eljárási költségét megfizetni.
[68]	A tárgyi illetékfeljegyzési jog folytán le nem rótt felülvizsgálati eljárási illetéket a személyes illetékmentességben részesülő felperes helyett az állam viseli a bírósági eljárásban alkalmazandó költségmentességről szóló 6/1986. (VI.26.) IM rendelet 14. §-a szerint.
[69]	Az ítélet elleni felülvizsgálatot a Pp. 271. § (1) bekezdés e) pontja zárja ki.
Budapest, 2019. január 30.
Dr. Sperka Kálmán s.k. a tanács elnöke, Dr. Vitál-Eigner Beáta s.k. előadó bíró, Dr. Sugár Tamás s.k. bíró

A kiadmány hiteléül:
tisztviselő