A Kúria
mint felülvizsgálati bíróság
ítélete
Az ügy száma:	Kfv.VI.37.066/2017/4.
 	
A tanács tagjai: dr. Sperka Kálmán a tanács elnöke, dr. Sugár Tamás előadó bíró, dr. Mudráné dr. Láng Erzsébet bíró

A felperes: felperes neve (felperes címe)

A felperes képviselője: dr. ... jogtanácsos
		
Az alperes: ... 

Az alperes képviselője: dr. ... jogtanácsos

A per tárgya: hírközlés ügyben hozott közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálata 	

A felülvizsgálati kérelmet benyújtó fél: a felperes

A felülvizsgálati kérelem száma: 11.

Az elsőfokú bíróság kelte és határozatának száma: Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 2016. szeptember 29. napján kelt 15.K.33.498/2015/10. számú ítélete
	
Rendelkező rész 

A Kúria a Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 15.K.33.498/2015/10. számú ítéletét hatályában fenntartja.
Kötelezi a felperest, hogy 15 napon belül fizessen meg az alperesnek 70.000.- (hetvenezer) forint felülvizsgálati eljárási költséget.
Kötelezi a felperest, hogy fizessen meg az államnak felhívásra 70.000.- (hetvenezer) forint felülvizsgálati eljárási illetéket.

Az ítélet ellen felülvizsgálatnak helye nincs.
I n d o k o l á s
A felülvizsgálat alapjául szolgáló tényállás
[1]	A felperesi szolgáltató 2014. július 25-kei hatállyal végrehajtott egyoldalú szerződés módosítása során 193 tarifacsomag díjait emelte, amelyek egyéni előfizetők számára érhetők el. Az elsőfokú hírközlési hatóság az egyoldalú szerződésmódosítás jogszerűsége tárgyában hivatalból indult általános hatósági felügyeleti eljárása eredményeként meghozott határozatában megállapította, hogy a felperes jogsértő módon, megfelelő jogalap hiányában módosította egyoldalúan az egyéni előfizetők által kötött előfizetői szerződéseket, ezáltal eltért az elektronikus hírközlésről szóló 2003. évi C. törvény (a továbbiakban: Eht.) 132. § (2) bekezdés c) pontjában és a Szolgáltató Általános Szerződési Feltételeinek 9.2.2.2.b. pontjában foglaltaktól. A hatóság a felperest a fentiek miatt 250 millió forint bírsággal sújtotta, valamint az ismételt jogsértésre tekintettel a szolgálató vezérigazgatóját 500 ezer forint bírsággal sújtotta. Az indokolás szerint a felperes az egyoldalú szerződésmódosítás okaként egyrészt a hálózat működését biztosító eszközök elhelyezésére szolgáló ingatlanbérleti szerződések indexáló hatását, másrészt a forint/euró árfolyam változását, harmadrészt az Eht. és a végrehajtási rendeletek változásainak implementációját jelölte meg. Az elsőfokú hatóság a fenti indokokat vizsgálva megállapította, hogy a felperes nem bocsátott rendelkezésre olyan bizonyítékokat, amelyek alapján megállapítható lett volna, hogy az egyoldalú szerződésmódosítás időpontja előtt a felperes körülményeiben olyan lényeges változás következett be, amely a szolgáltatás nyújtását közvetlenül, rövid időn belül és olyan mértékben befolyásolta, hogy az előfizetői szerződések már csak az egyoldalú szerződésmódosítással voltak fenntarthatóak változatlan feltételekkel.
[2]	A bírság kiszabása körében az elsőfokú hatóság a jogsértés súlyát jelentős mértékűnek, míg a jogsértéssel okozott érdeksérelmet súlyosnak értékelte. Rögzítette, hogy a módosítás 1.615.550 egyéni előfizetőt érintett, akik közül 352.669 előfizető rendelkezett határozott idejű jogviszonnyal, így az érdeksérelmet szenvedett és veszélyeztetett személyek száma nagyon magas. A felperesnek a módosítást követően havonta átlagosan közel 227 millió forinttal keletkezett több bevétele, ezért a jogsértéssel elért vagyoni előny jelentős összegű. A korábban történt elmarasztalásokat figyelembe véve az ismételtség fennáll. A maximálisan kiszabható bírságösszeg 357.826.433 forint, a 250 millió forint összegű bírság annak 69,8 százaléka, mely az elkövetett jogsértés súlyához igazodik.
[3]	A felperes fellebbezése folytán eljárt alperes az MD/2943-16/2015. iktatószámú határozatával az elsőfokú határozatot megváltoztatta, a vezérigazgatóra kiszabott bírságra vonatkozó rendelkezést és annak indokolását megsemmisítette, valamint három számelírást korrigált. A fentieket meghaladóan az alperes az elsőfokú határozatot helybenhagyta. Az indokolásban kifejtette, hogy a vezérigazgató bírságolására megalapozatlanul került sor, ezt meghaladóan az elsőfokú hatóság eleget tett a tényállás-tisztázási, valamint az indokolási kötelezettségének, döntése jogszerű. Felsőbírósági döntésekre hivatkozva kiemelte, hogy a szerződést egyoldalúan módosítani csak akkor lehet, ha a körülményekben beállt változás rövid időn belül valósult meg, lényeges volt és közvetlenül kihatott az adott jogviszonyra. Ezek a feltételek nem teljesültek, az elsőfokú hatóság okszerűen indokolta fennállásuk hiányát. Az alperes a bírságkiszabás szempontjai és a körülmények értékelése vonatkozásában osztotta az elsőfokú hatóság érvelését, a kiszabott bírságot nem tartotta eltúlzott mértékűnek. 

A kereseti kérelem

[4]	A felperes keresettel támadta az alperes határozatát, kérve annak bírósági felülvizsgálatát. Elsődlegesen jogszerűnek ítélte az egyoldalú szerződésmódosítását, másodlagosan vitatta a bírság mértékét, mely véleménye szerint indokolatlanul magas összegű. 
Az elsőfokú ítélet
[5]	A közigazgatási és munkaügyi bíróság jogerős ítéletében a keresetet elutasította. Az indokolásban felhívta az Eht. 2. § b) pontját, 47. § (1), 48. § (1), (2), 49. § (1), (10) bekezdését, 132. § (2) bekezdés c) pontját, 143. § (5) bekezdését, az elektronikus hírközlési előfizetői szerződések részletes szabályairól szóló 2/2015.(III.30.) NMHH rendelet (a továbbiakban: Rendelet) 13. §-át, valamint a polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvény (a továbbiakban: Pp.) 164. § (1) bekezdését és 339/B. §-át.
[6]	Az egyoldalú szerződésmódosítás alapját képező Eht. 132. § (2) bekezdés c) pontja értelmezése körében hivatkozott több kúriai döntésre. Ezek szerint a jogalkotó ezt a jogintézményt csak rendkívül indokolt esetben engedi alkalmazni. A módosításra nem elegendő ok sem a jövőbeni, sem a körülményekben már bekövetkezett, de távol ható változás, annak lényeges körülményekben bekövetkezett alapvető változásnak kell lennie, olyannak, amely a szolgáltató és a fogyasztó közötti jogviszonyt érinti. A módosítás nem a szolgáltató rossz, téves üzleti döntéseinek korrekciójára szolgál, hanem rendkívüli, ezáltal előre nem látható, ki nem számítható helyzetekre nyújt gyors és egyszerű megoldást.
[7]	A bíróság leszögezte, hogy a felperes által hivatkozott tények és körülmények egyértelműen olyan jellegűek, amelyekkel a társaságnak, mint az adott piacon régóta jelen lévő, nagy tapasztalatú és gyakorlattal rendelkező gazdasági szereplőnek számolnia kellett. Az ingatlan bérleti szerződések tartalmazzák a bérleti díj indexálását, amelyet így előre lehetett látni. Az árfolyamváltozás nem tekinthető olyan gyors változásnak, amely indokolta volna az egyoldalú módosítást, ráadásul ezzel a felperesnek előre kellett számolnia. Az elektronikus hírközlési piac dinamikus jellegű, a jogszabályváltozások elkerülhetetlenek, ezekre a felperesnek fel kellett készülnie. Összességében jogszerű azaz alperesi jogfejtés, melynek értelmében nem csak egyenként, hanem összességében sem támasztották alá a módosítás jogszerűségét a felperes részéről felhozott indokok. A perbeli ügyben a Rendelet szabályai nem alkalmazhatók, mert ez a jogszabály az elsőfokú határozat meghozatalát követően lépett hatályba.
[8]	A bírság összegszerűsége vonatkozásában a bíróság egyetértett az első- és másodfokú határozatban írtakkal. Az érdeksérelmet szenvedett és veszélyeztetett személyek száma magas, a jogsértés súlyos, az elért vagyoni előnyt az alperes bizonyította, az ismételtség fennáll. Jelen esetben a sérelmet szenvedők száma 1.615.550, így a fokozatosság elve sem sérült.

	A felülvizsgálati kérelem és ellenkérelem

[9]	A jogerős ítélettel szemben a felperes terjesztett elő felülvizsgálati kérelmet elsődlegesen annak hatályon kívül helyezése és a keresetnek való helyt adás, másodlagosan a hatályon kívül helyezés mellett az elsőfokú bíróság új eljárásra és új határozat hozatalára utasítása iránt. Okfejtése szerint az elsőfokú bíróság a felhozott érveit és bizonyítékait a hatósági eljárásban feltárt tényállással nem vetette össze, azokat együttesen nem értékelte, és a keresetet elutasító ítéletében mindezek megfelelő indokát nem adta. Az ítélet megalapozatlan és jogsértő.
[10]	A felperes rámutatott, hogy a bíróság a keresetben felhozott jogi érvelést és indokokat a tényállás megállapítása során figyelmen kívül hagyta, megsértette a Pp. 206. § (1) bekezdését és 221. § (1) bekezdését. A hatóság és a bíróság rendkívül kiterjesztően értelmezte az Eht. 132. § (2) bekezdés c) pontját, olyan szempontokat is értékelt, amelyek a Eht-ben nem szerepelnek. Ez a jogalkalmazás messze túl megy a jogszerű kereteken. A felperes változatlanul fenntartotta keresetében kifejtett jogi és ténybeli előadásait, az egyoldalú szerződésmódosítása jogszerűségének bizonyítottsága körében. A kiterjesztő jogértelmezés kizártságának bizonyítására megjelölt több felsőbírósági döntést és egy jogegységi határozatot. 
[11]	A felperes szerint a törvényi háttér változatlansága miatt a Rendeletből kiolvasható új jogalkalmazási szemlélet a Rendelet elfogadása előtti ügyek elbírálása körében is releváns. Részletesen elemezte, hogy a Rendelet 13. §-ához kapcsolódóan több olyan költségelemet is kimutatott, amelyek kimerítik az ott meghatározott feltételeket. A bíróság ezzel szemben az alperesi álláspontot fogadta el és érdemben nem értékelte a felperes részéről előadottakat és szolgáltatott bizonyítékokat.
[12]	A felperes hangsúlyozta, hogy az alperesi határozat és a bírósági ítélet sérti a fokozatosság és arányosság elvét, valamint nem tett eleget az eset összes körülményeihez való viszonyítás és az elérni kívánt céllal való összevetés kötelezettségének, a kiszabott bírság aránytalanul magas. Az Eht. tartalmazza a kötelezően figyelembe veendő mérlegelési szempontokat, melyeket a 2/2015.(XI.23.) KMK vélemény (a továbbiakban: KMK vélemény) alapján vizsgálni kell. Az elsőfokú bíróság az e körben tett felperesi hivatkozásokat érdemben nem értékelte és bírálta el, tévesen utalt az Eht. 47. § (1) bekezdésére. A bírósági okfejtéssel szemben az előfizetői jogviszonyok fennállásának időtartama és azok tényleges száma jelentős adatnak minősülnek. 
[13]	Az alperes írásbeli felülvizsgálati ellenkérelmet nem terjesztett elő. A tárgyaláson az ítélet hatályában fenntartását indítványozta.
A Kúria döntése és jogi indokai
[14]	A felülvizsgálati kérelem alaptalan.
[15]	A Pp. 275. § (1) és (2) bekezdésére figyelemmel a felülvizsgálati eljárásban bizonyítás felvételének nincs helye, a Kúria a felülvizsgálati kérelem elbírálása során a rendelkezésre álló iratok alapján dönt. A jogerős ítélet csak a felülvizsgálati kérelem és a csatlakozó felülvizsgálati kérelem keretei között vizsgálható felül.
[16]	A Kúria álláspontja szerint az elsőfokú bíróság a pontosan és törvényesen megállapított tényállásból helytálló jogi következtetéseket vont le. A jogerős ítéletben írtakkal a felülvizsgálati bíróság egyetért, a felülvizsgálati kérelemben írtakra reagálva az alábbiakat fejti ki.
[17]	A Kúria elsődlegesen rögzíti, hogy az elsőfokú bíróság vizsgálta a közigazgatási eljárás teljes anyagát, a felek perbeli nyilatkozatait, beadványait, így a bizonyítékokat a Pp. 206. § (1) bekezdése alapján a maguk összességében értékelte és helyesen jutott arra a következtetésre, hogy a kereset nem alapos. Jogszabálysértést ebben a körben a rögzített tényállás iratellenessége, a bizonyítékok kirívóan okszerűtlen vagy a logika szabályaival ellentétes mérlegelése alapozhat meg, ilyen jogsértés azonban nem tárható fel.
[18]	Az ítélet a szükséges részletességgel tartalmazza a bíróság által megállapított tényállást az arra vonatkozó bizonyítékok megjelölésével, a döntés alapjául szolgáló jogszabályokat, a mérlegelendő tényeket és a mérlegelés szempontjait, így nem sérült a Pp. 221. § (1) bekezdése. Az elsőfokú bíróság a felperes okfejtésével szemben a felperesi érveket és csatolt bizonyítékokat összevetette a hatósági eljárás során feltárt tényállással és a hatósági állásponttal, ítéletében valamennyi kereseti kérelemről (megjelölt jogszabálysértésről) döntött.
[19]	Az Eht. 2. § b) pontjában célként és egyben alapelvként határozza meg a fogyasztók érdekeinek védelmét az elektronikus hírközlési piac valamennyi szereplőjével fenntartott kapcsolataikban. Az Eht. 132. § (2) bekezdés c) pontja alapján a szolgáltató az előfizetői szerződést az egyedi előfizetői szerződésre is kiterjedően csak az alábbi esetekben jogosult egyoldalúan módosítani: a körülményeiben bekövetkezett, a szerződés megkötésekor előre nem látható lényeges változás.
[20]	A Rendelet 13. § (1) bekezdése az Eht. 132. § (2) bekezdés c) pontjának alkalmazására vonatkozik. A Rendelet 33. § (1) bekezdése kimondja, hogy a Rendelet 2015. augusztus 1. napján lép hatályba. Az elsőfokú hatóság határozatát 2015 májusában, míg az alperes másodfokú határozatát 2015 júliusában hozta meg, ezért - visszamenőleges hatály hiányában - a Rendelet rendelkezéseit, így annak 13. § (1) bekezdését sem lehet alkalmazni a perbeli jogviszonyra. A felülvizsgálati bíróság nem osztja azt a felperesi érvelést, hogy a Rendeletből kiolvasható új jogalkalmazási szemlélet a perben releváns.
[21]	A közigazgatási és munkaügyi bíróság az Eht. 132. § (2) bekezdés c) pontjának értelmezése és alkalmazása körében helyesen hívta fel a Kúria Kfv.II.37.357/2013/8. számú és Kfv.II.37.400/2013/5. számú ítéleteit. A Kúria jelen ügyben eljárt tanácsa egyetért a Kúria másik tanácsa által hozott ítéletekben kifejtett jogi érveléssel, azoktól nem kíván eltérni.
[22]	A felülvizsgálati bíróság rámutat, hogy a szolgáltató az előfizetői szerződést az Eht. 132. § (2) bekezdés c) pontjára alapítottan csak akkor jogosult egyoldalúan módosítani, ha a körülményeiben a szerződés megkötésekor előre nem látható lényeges változás következett be. Ebből következően azok a változások, melyek a szerződés megkötésekor előre láthatóak voltak vagy nem lényegesek nem alapozzák meg az egyoldalú módosítást.
[23]	Az elsőfokú bíróság részletesen elemezte és értékelte a felperes által megjelölt három körülményváltozást. Helytállóan állapította meg, hogy az ingatlan bérleti szerződéseken meghatározott bérleti díjak indexáltak, vagyis azok változása előre látható. Az árfolyamváltozás a gazdasági környezet olyan része, melyre az árképzés során előre számolni lehet és kell. A felülvizsgálati bíróság ezt meghaladóan hangsúlyozza, hogy a forint/euro árfolyam ingadozás az egyoldalú szerződésmódosítást megelőzően nem volt lényeges mértékű. Az Eht. és végrehajtási rendeletei valóban gyakran változnak, azonban ez a dinamikusan fejlődő elektronikus hírközlési piac velejárója, a módosítások követése és az azokhoz történő alkalmazkodás szintén nem indokolják az egyoldalú módosítást.
[24]	A Kúria hangsúlyozza, hogy az alperes és az elsőfokú bíróság jogszabálysértéstől mentesen értelmezte és alkalmazta az Eht. 132. § (2) bekezdés c) pontját, a felperes jogsértően módosította egyoldalúan a szerződéseket. Az alperesi jogértelmezés nem tekinthető kiterjesztőnek, a hatóság a felmerült tényeket és adatokat az Eht. 132. § (2) bekezdés c) pontjában írt feltételek tükrében vizsgálta és értékelte.
[25]	Az Eht. 48-50. §-ai rögzítik a jogkövetkezményeket. A jogerős ítélet tényszerűen hivatkozik arra, hogy az elsőfokú hatóság a bírság összegét az Eht. 48. § (1)-(2) bekezdései és 49. § (1) bekezdése alapulvételével határozta meg. Ezt követően a 47. § (1) bekezdésére hivatkozik az elsőfokú bíróság, ez azonban egy számelírás következménye, mert tartalmában az Eht. 49. § (1) bekezdését idézi.
[26]	Az Eht. 48. § (1) bekezdése rögzíti, hogy a Hatóság az elektronikus hírközlésre vonatkozó szabály, valamint az általános szerződési feltételekben foglaltak megsértőjével (a továbbiakban: jogsértő) szemben jogkövetkezményt alkalmazhat a jelen alcímben meghatározottak szerint. A 48. § (2) bekezdése értelmében a jogkövetkezmény alkalmazása során a Hatóság az egyenlő elbánás elvét követve a fokozatosság és az arányosság elvére tekintettel jár el; a jogsértés súlyához, illetve ismétlődéséhez igazodóan alkalmazza a fokozatosság elvét, valamint az eset összes körülményéhez és a jogkövetkezmény által elérni kívánt célhoz képest arányos jogkövetkezményt alkalmaz, figyelembe véve, hogy a kiszabott bírság alkalmas legyen a jogsértést elkövető vagy más személy további jogsértéstől való visszatartására. A 49. § (1) bekezdése szerint a Hatóság a jogkövetkezményt, valamint annak mértékét - a jogsértés jellegétől függően - a jogsértés súlyára, a jogsértés ismételtségére, folyamatosságára, időtartamára, a jogsértéssel elért vagyon előnyre, valamint a jogsértéssel okozott érdeksérelemre, az érdeksérelmet szenvedett és veszélyeztetett személyek számára, illetve a jogsértés piacra gyakorolt hatására, továbbá az egyedi ügyben értékelhető egyéb szempontokra tekintettel állapítja meg. 
[27]	A Pp. 339/B. §-a rögzíti, hogy mérlegelési jogkörben hozott közigazgatási határozat akkor tekintendő jogszerűnek, ha a közigazgatási szerv a tényállást kellő mértékben feltárta, az eljárási szabályokat betartotta, a mérlegelés szempontjai megállapíthatóak, és a határozat indokolásából a bizonyítékok mérlegelésének okszerűsége kitűnik. A KMK vélemény kimondja, hogy amennyiben a jogszabály a mérlegelési tevékenységhez feltételeket határoz meg, a hatósági határozat törvényességének alapja ezek vizsgálata. 
[28]	A felülvizsgálati bíróság hangsúlyozza, hogy a hatóság a tényállást kellő mértékben feltárta, az eljárási szabályokat betartotta, a mérlegelés szempontjai a hatósági határozatokból megállapíthatóak és a mérlegelés okszerű. A közigazgatási és munkaügyi bíróság jogszerűen állapította meg, hogy a kiszabott bírság összege megfelel az Eht. alkalmazandó rendelkezéseinek.
[29]	A Kúria kiemelt jelentőséget tulajdonít a jogsértéssel elért vagyoni előny nagyságának, valamint az érdeksérelmet szenvedett és veszélyeztetett személyek számának. A felperes az egyoldalú szerződés módosítással havonta 227.000.000.- forint többletbevételt ért el úgy, hogy a módosítás jelentős számú - 1.615.550 - egyéni előfizetőt érintett. Ehhez képest a maximálisan kiszabható bírságösszeg 69,8%-át kivető 250.000.000.- forint összegű bírság elégséges és egyben szükséges a felperesi magatartás megfelelő szankcionálására. A jogsértés súlya nagyon jelentős, ezért nem sérült a fokozatosság és arányosság elve.
[30]	A Kúria a fentiek alapján a jogerős ítéletet a Pp. 275. § (3) bekezdése alkalmazásával hatályában fenntartotta. 

	A döntés elvi tartalma

[31]	A szerződés megkötésekor előre látható vagy nem lényeges változás nem alapozza meg a hírközlési szolgáltatási szerződések egyoldalú módosítását. 
Záró rész
[32]	A Kúria a felülvizsgálati kérelmet a Pp. 274. § (2) bekezdése szerint tárgyaláson bírálta el.
[33]	A pervesztes felperes köteles az alperes részére a Pp. 78. § (1) bekezdésére figyelemmel felülvizsgálati eljárási költség megfizetésére.
[34]	A feljegyzett felülvizsgálati eljárási illetéket szintén a felperesnek kell megfizetnie a költségmentesség alkalmazásáról szóló 6/1986. (VI.26.) IM rendelet 13. § (2) bekezdése alapján. A felülvizsgálati eljárási illeték összegét az illetékekről szóló 1990. évi XCIII. törvény 50. § (1) bekezdése határozza meg.
[35]	Az ítélettel szembeni felülvizsgálatot a Pp. 271. § (1) bekezdés e) pontja zárja ki.
Budapest, 2017. november 8.
Dr. Sperka Kálmán s.k. a tanács elnöke, Dr. Sugár Tamás s.k. előadó bíró, Dr. Mudráné dr. Láng Erzsébet s.k. bíró

A kiadmány hiteléül:
tisztviselő