A KÚRIA
mint felülvizsgálati bíróság
í t é l e t e

Az ügy száma: 	Kfv.V.35.739/2017/5. szám
A tanács tagjai: 	 Dr. Lomnici Zoltán a tanács elnöke
	 Dr. Kurucz Krisztina előadó bíró
                             Dr. Kárpáti Magdolna bíró
                         
A felperes: 
A felperes képviselője: dr. Frech Hajnalka ügyvéd
                                   
Az alperes: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság
                    
Az alperes képviselője: dr. Búza László pénzügyőr őrnagy

A per tárgya: jövedéki adóügyben hozott közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálata
A felülvizsgálati kérelmet benyújtó fél: alperes 

Az elsőfokú bíróság határozatának száma: Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 2017. augusztus 31. napján kelt 10.K.27.132/2016/67/I. számú ítélete

Rendelkező rész

A Kúria a Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 10.K.27.132/2016/67/I. számú ítéletét - az indokolásának III. része hatályon kívül helyezésével - hatályában fenntartja akként, hogy az elsőfokú hatóságot új eljárásra kötelezi. 

A felülvizsgálati eljárási költségeiket a felek maguk viselik.

A feljegyzett felülvizsgálati eljárási illetéket az állam viseli.

Az ítélet ellen további felülvizsgálatnak helye nincs.

I n d o k o l á s

A felülvizsgálat alapjául szolgáló tényállás

[1]	Az elsőfokú bíróság megismételt eljárásban járt el, mert a 2015. május 12. napján meghozott 10.K.27.028/2014/31. számú ítéletét a Kúria a Kfv.V.35.669/2015/4. számú végzésével hatályon kívül helyezte. A kúriai döntésben foglaltak szerint: 
„Az egyszerűsített adóraktári engedéllyel rendelkező felperes 2011. február 9-én, és 2013. január 18-án saját termelésű szőlőbort szállított ki a S. G. Sz. GmbH (a továbbiakban: osztrák cég) adóraktárába, ahol a szőlőbornak pezsgősítési eljárás részfolyamatában tirage-likőrrel, élesztővel való kiegészítését, nyomásálló erjesztő palackba töltését, speciális koronazárral történő lezárását végezték. 
[2]	A felperes 2013. január 15-én pezsgő előállításra, tárolásra és raktározásra az egyszerűsített adóraktári engedélyének a módosítását kérte. Kérelmét a jövedéki hatóság a 2013. január 22. napján kelt határozatával elutasította, majd miután a felperes azt ismételten azzal a nyilatkozatával terjesztette elő, hogy a pezsgő előállítását kizárólag a telephelyén végzi saját szőlőborból, a egyszerűsített adóraktári engedélyt 2013. február 11-én határozatával a kérelemnek megfelelően módosította.
[3]	A kiszállított italmennyiséget 2013. május 8-án és 24-én visszaszállították és betárolták felperes soproni telephelyére, azt készletre vette, majd 2013. június 25-én készletbevallás/készletfelvételi lapot állított ki. Az irat első bekezdésében a jövedéki termék fajtájaként bort, míg a táblázatos részében pezsgőt tüntetett fel. A 2013. július 13-i keltezésű készletbevallás/készletfelvételi lapon már az irat első bekezdésében is pezsgőként nevesítette a termékét. A Nemzeti Adó- és Vámhivatal Megyei Vám- és Pénzügyőri Igazgatósága (a továbbiakban: elsőfokú hatóság) 2013. június 25-én, július 31-én helyszíni ellenőrzést végzett a felperesnél, amelyről készített jegyzőkönyvek tartalmazzák, hogy a pezsgő előállítása az ellenőrzés pillanatában erjedési fázisban volt. 
[4]	Az elsőfokú hatóság a 2013. szeptember 3. napján kelt határozatával a felperest jövedéki termék tagállamból történő jogellenes behozatala miatt 2.954.775 Ft jövedéki bírság megfizetésére kötelezte, egyben elrendelte a jövedéki termék elkobzását és megsemmisítését. 
[5]	Az elsőfokú hatóság a jövedéki adóról és jövedéki termékek forgalmazásának különös szabályairól szóló 2003. évi CXXVII. törvény (a továbbiakban: Jöt.) 114.§ (2)-(3) bekezdései alapján megállapította, hogy felperes az egyszerűsített adóraktárába más uniós tagállamból pezsgőt tárolt be adófelfüggesztéssel, amely tevékenységre vonatkozó vámhatósági engedéllyel nem rendelkezett. A betárolt pezsgő ezért adózás alól elvont terméknek minősül. 
[6]	A fellebbezés folytán eljárt alperes a 2013. október 28. napján kelt határozatával az elsőfokú határozatot helybenhagyta. Indokolása szerint a felperes soproni telephelyén található 39,9025 hl pezsgő az adó megfizetése nélkül, tagállamból adófelfüggesztéssel került beszállításra az egyszerűsített adóraktárba. Az egyszerűsített adóraktári engedély azonban nem minősül adóraktári engedélynek. 
[7]	A felperes gazdasági tevékenysége keretében, jövedéki termék tagállamból adófelfüggesztéssel történő betárolását jogszerűen pezsgő adóraktár engedély birtokában folytathatta volna. Adóraktár engedély iránti kérelmet azonban nem terjesztett elő és ilyen engedéllyel nem is rendelkezett.
[8]	Az ügyfelet egyszerűsített adóraktári engedélye adófelfüggesztési eljárásra, vagyis adó megállapítási és adófizetési halasztásra nem jogosította fel, ezért adózatlan jövedéki termék birtoklása miatt a terhére az elsőfokú hatóság jogszerűen szabott ki jövedéki bírságot, és rendelkezett a lefoglalt termék elkobzásáról, megsemmisítéséről."

A kereseti kérelem 

[9]	A felperes keresetében a határozatok hatályon kívül helyezését kérte. 
[10]	Állította, hogy jövedéki terméke - a Jöt. 88.§-a, a 1493/1999/EK rendelet 47. cikke alapján - nem minősült pezsgőnek, és kiszereltnek sem. 
[11]	A Jöt. 79.§-ára, a Bizottság 684/2009/EK rendelet II. mellékletének 11. pontjára, és a 92/83/EGK irányelv 8. cikk (2) bekezdésére, 12. cikk (2) bekezdésére hivatkozással azt adta elő, hogy a termék szőlőbor (habzó borászati termék), amelynek a ki- és betárolására jogosult, így a határozat nem tartalmaz olyan jogszabályi hivatkozást, amelyet megsértett volna.
[12]	A hatóság nem teljesítette a bizonyítási kötelezettségét (közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény - a továbbiakban: Ket. - 50.§ (1) bekezdés, az adózás rendjéről szóló 2003. évi XCII. törvény - a továbbiakban: Art. - 97.§ (4) bekezdés), és a Jöt. 114. § (4) bekezdésében foglaltakat sem akkor, amikor a jövedéki bírságot nem mellőzte vagy nem mérsékelte. 
[13]	Az alperes ellenkérelmében a kereset elutasítását kérte. 
[14]	A termékre vonatkozóan akként nyilatkozott, hogy felperes annak pezsgő minőségét nem vitatta, azt maga is pezsgőnek nevesítette. Amennyiben a felperes vitatta volna a termék fajtáját, úgy a Jöt. 119.§ (1) bekezdés alapján szakértői vizsgálatot kellett volna elrendelni. Kifejtette, a Jöt. 82.§ (7) bekezdése kizárja, hogy egyszerűsített adóraktárban habzóbort állítsanak elő.
[15]	A felperes a per első tárgyalásán előadta, hogy erjedés alatt álló, saját szőlőbor a terméke, a habzóbor megfogalmazás tévedésből került az iratába, míg a pezsgő megnevezést a várható végtermék miatt alkalmazta. A per során a felperes igazságügyi szakértői bizonyítást indítványozott annak megállapítására, hogy a hozzá visszaszállított termék pezsgőnek minősült-e. 
[16]	Az elsőfokú bíróság a 10.K.27.028/2014/31. számú jogerős ítéletével az alperes határozatát - az elsőfokú határozatra is kiterjedően - hatályon kívül helyezte.
[17]	Az alperes felülvizsgálati kérelmében az ítélet hatályon kívül helyezését és jogszerű döntés meghozatalát kérte.
[18]	A Kúria a Kfv.V.35.669/2015/4. számú  döntésében rögzítette, hogy:
„A felperes nem nyújtott be felülvizsgálati kérelmet, az alperes pedig nem támadta felülvizsgálati kérelmében a jövedéki terméknek felperes részéről az ausztriai céghez történt kiszállítására, annak céljára, körülményeire, adataira vonatkozó ítéleti megállapításokat, továbbá azt sem, hogy milyen eljárást végzett az osztrák cég a jövedéki terméken.
[19]	Az alperes a jövedéki terméknek más uniós tagállamból Magyarországra történt szállítását és betárolását értékelte az ítéletben foglaltaktól eltérően, fenntartva a határozatában foglaltakat.
[20]	Annak a kérdésnek az elbírálását, hogy a felperesi betárolás jogszerű volt-e avagy sem, megelőzi az abban való döntés, hogy mi a tényállás tárgya, mi az a jövedéki termék (Jöt. 3.§ (2) bekezdés), amire a Jöt. tárgyi hatálya okán e törvény rendelkezéseit alkalmazni kell. A Jöt. második részében a „Különös rendelkezések" alatt fejezetenként önálló és nem azonos szabályozást tartalmaz az egyes jövedéki termékekre vonatkozóan, a XII. fejezet a borral, a XIII. fejezet a pezsgővel kapcsolatos rendelkezéseket tartalmazza.
[21]	A közigazgatási eljárás során, annak felperestől származó iratanyaga (készletbevallás/készletfelvételi lapok, kifogás, fellebbezés) szerint felperes a betárolt jövedéki termékét pezsgőnek minősítette. Az elsőfokú hatóság és az alperes is - a felperesi meghatározással egyezően - pezsgő jövedéki termékre vonatkozóan hozta meg határozatát.
[22]	Felperes a keresetében már azt jelentette ki, hogy a jövedéki terméke nem minősült pezsgőnek, mert az álláspontja szerint bor.
[23]	Az elsőfokú bíróság a Pp. 177.§-ában foglaltak helytálló alkalmazásával felperes indítványára szakértőt rendelt ki, a szakvéleményben foglaltak szerint a jövedéki termék bor.  
[24]	A szakértő beszerezte a Nemzeti Élelmiszerlánc-biztonsági Hivatal Borászati és Alkoholos Italok Igazgatóság (Nébih) szakvéleményét is, a megrendelés adatlapján a „Termék kategória" rovatba: „Szőlőbor pezsgősítési eljárás alatt" meghatározást írva. A Nébih szakvéleménye szerint a perben kirendelt szakértő „fehér pezsgőből forgalombahozatali engedélyezéshez szükséges kémiai paraméterek vizsgálatát kérte. (…) A pezsgő jelen állapotában forgalomba hozatalra nem alkalmas."   
[25]	Az alperes a perben kirendelt szakértő szakvéleményének ismeretében, egyet nem értve az abban foglaltakkal, hivatkozva arra, hogy a közigazgatási eljárásban nem volt vitatott a jövedéki termék és azt a felperes és a Nébih is pezsgőnek minősítette, állításainak bizonyítására maga is bizonyítási indítványt terjesztett elő: további szakértő kirendelését kérte. E bizonyítási indítványt az elsőfokú bíróság elutasította, majd a tárgyalást berekesztette és meghozta döntését. 
[26]	A Kúria megállapította, a Pp. 3.§ (3) bekezdésében, 164.§ (1) bekezdésében, 336/A.§ (2) bekezdésében foglaltak alapján a perben az elsőfokú bíróságnak biztosítania kellett volna alperesnek is határozati tényállása valóságának bizonyítását, amelynek elmaradását az alperes e jogszabályhelyekben foglaltak szerint is alappal sérelmezte. (…) 
[27]	A közigazgatási eljárásban az ügyfél-felperes és a hatóság-alperes egyezően pezsgőnek minősítették a jövedéki terméket. A határozatokban nem található a jövedéki termék meghatározására (hogy az miért pezsgő), és annak bizonyítására indokolás, az alperes a per során nyilatkozott akként, hogy elfogadta az ügyfél dokumentált minősítését, amelyet ha a felperes a közigazgatási eljárás során vitatott volna, úgy szakérői bizonyítást kellett volna lefolytatni (Jöt. 119.§ (11) bekezdés).
[28]	A jövedéki terméket a felperes a keresetében már bornak határozta meg, állítását a perben lefolytatott bizonyítási eljárás során kirendelt szakértői véleménnyel kívánta bizonyítani. Csak a perben vált kérdésessé a jövedéki ügy tárgya, mivel felperes saját minősítését a határozatok bírósági felülvizsgálatakor megváltoztatta, így ezen eljárási szakaszra hárult e kérdés mikénti eldöntése, és érdekében a bizonyítási eljárás lefolytatása. A perben a felperes mellett az alperesnek is lehetőséget kell biztosítani bizonyításra, hogy mi az a jövedéki termék, amelyre vonatkozóan meghozta a határozatát. A bizonyítási kötelezettség teljesítésének jogát az alperesnek amellett is biztosítani kell, hogy a felperes indítványára kirendelt szakértő véleményét az elsőfokú bíróság homályosnak, hiányosnak nem minősítette. 
[29]	A jogérvényesítés sérelme okán - amelyre az alperes felülvizsgálati kérelmében helytállóan hivatkozott - a Kúria érdemben a bizonyítékok mikénti értékelését, a jogkövetkezmények jogszerűségét nem vizsgálhatta. 
[30]	Mindezek folytán a Kúria a Pp. 275.§-ának (4) bekezdése alapján az elsőfokú bíróság 10.K.27.028/2014/31. számú ítéletet hatályon kívül helyezte, az elsőfokú bíróságot új eljárásra és új határozat hozatalára utasította. Az elsőfokú bíróságnak az új eljárás során a Pp. 3.§ (3) bekezdésében, 164.§ (1) bekezdésében foglaltak teljes körű alkalmazásával kell eljárnia, az alperesnek is lehetőséget biztosítva a bizonyításra (szakértői bizonyítás). A szakértőt kirendelő végzésben az elsőfokú bíróságnak kell meghatároznia azokat a kérdéseket, amelyekre véleményt kell nyilvánítani, a felek csak kérdéseket indítványozhatnak (Pp. 180.§ (2), (3) bekezdés). A felek sérelem nélküli joggyakorlásának biztosításával, eljárási jogszabálysértés nélkül hozható meg az érdemi döntés." 
[31]	Az elsőfokú bíróság a megismételt eljárást a 10.K.27.132/2016. lajstromszámon folytatta. Az alperes bizonyítási indítványát teljesítve a NAV Szakértői Intézetétől szakvéleményt szerzett be annak megállapítására, hogy mi az érintett termék Jöt. szerinti besorolása, továbbá nyilatkoztatta az alapeljárásban eljárt dr. D. B. szakértőt, majd a NAV Szakértői Intézetét is.

Az elsőfokú jogerős döntés

[32]	Az elsőfokú bíróság jogerős ítéltével az alperes határozatát - az elsőfokú határozatra is kiterjedően - hatályon kívül helyezte. Ítéletének indokolását I.-IV. pontokba foglalta.
[33]	Az I. pontban rögzítette, hogy a keresetlevélbe foglalt, a felperes által jelzett jogszabálysértés körében értékelhette a jövedéki határozatok jogszerűségét. 
[34]	A továbbiakban (II. pont) azt a kérdést vizsgálta, hogy milyen terméknek minősül a felperes részéről az adóraktárába visszaszállított italmennyiség. Rögzítette, hogy a szakterületek ágazati követelményeiért felelős szervek kijelöléséről, valamint a meghatározott szakkérdésekben kizárólagosan eljáró és egyes szakterületeket eljáró szakvéleményt adó szervekről szóló 282/2007.(X.26.) Korm.rendelet alapján a NAV Szakértői Intézete szakvélemény adására feljogosított szervezet, így a perben szakértőként történt eljárásának jogi akadálya nem volt. 
[35]	Az elsőfokú bíróság a NAV Szakértői Intézetétől beszerzett szakértői véleményt kizárta a bizonyítékok közül, mert a tartalma alapján alkalmatlan bizonyítéknak értékelte. A per során erről tájékoztatta az alperest, azonban az további bizonyítási indítványt nem tett. Az Intézet maga adta elő, hogy az erjedéssel kapcsolatos modellszámításra nincsen kompetenciája, de korábbi megállapításait a dr. D. B. szakértő által pontosított új nyomás-értékhatárok alapján nem vizsgálta felül, így a megállapított vámtarifaszám és jövedéki besorolása megalapozatlanná vált. 
[36]	Az elsőfokú bíróság ítéletét dr. D. B. szakértő szakvéleményében foglaltakra alapította, amely szakvéleményt ítélkezése alapjául véve megállapította, hogy felperes saját termelésű bort szállított ki Ausztriába, onnan szőlőbort hozott haza és vette készletre a kiszállítással azonos mennyiségben saját üzemében. A szakértő egyértelműen megállapította, miszerint a pezsgő jövedéki termék előállítása még folyamatban volt, még nem történt meg, a behozatalkor így a termék nem minősülhet pezsgőnek. Rámutatott a szakértő arra is, hogy az általa megállapított és pontosított nyomás-értékhatárok tól/ig határok, azaz alsó és felső értéket tartalmaznak minden behozatali napra vonatkozóan. Nem volt tehát indokolt a NAV Szakértői Intézetének a nyomástartományok felső értékével számolni. 
[37]	Az elsőfokú bíróság ítélete III. pontjában a Jöt. 7.§ 22. pont, 12.§ b) pont, 14.§ (1) bekezdés, 18.§ (1) bekezdés b) pont, 82.§ rendelkezései alapján, figyelemmel a Tanács 2008/118/EK irányelvére, megállapította, hogy az egyszerűsített adóraktári engedély engedélyese jogosult a szőlőborból pezsgő előállítás részfolyamatát más adóraktári engedélyessel is elvégeztetni, függetlenül attól, hogy az hazai vagy más tagállami adóraktár engedélyese-e.
[38]	Ítélete IV. pontjában továbbá azt állapította meg, hogy a felperes által visszaszállított pezsgősítés alatt álló saját előállítású szőlőbor nem minősül adózás alól elvont terméknek, amely indokolta a rendelkező részbeni döntését. 

A felülvizsgálati kérelem

[39]	Az alperes felülvizsgálati kérelmében az ítélet hatályon kívül helyezését és a kereset elutasítását, illetve az elsőfokú bíróság új eljárásra utasítását kérte. 
[40]	Álláspontja szerint a jogerős ítélet sérti a Jöt. 3.§ (2) bekezdés, 18.§ (1) bekezdés b) pont ba) alpont, 7/I.§, 82.§ (1) bekezdés, 114.§ (2) bekezdés e) pont, a Jöt.-ben megjelölt vámtarifaszámok alkalmazásáról szóló 13/2004.(III.25.) PM rendelet 3. számú melléklet, a mezőgazdasági piacok közös szervezésének létrehozásáról, valamint egyes mezőgazdasági termékekre vonatkozó egyedi rendelkezésekről szóló 1234/2007/EK tanácsi rendelet XI/b. melléklet rendelkezéseit. 
[41]	Az alperes 1.-4. pontokba foglalta felülvizsgálati kérelmét.
[42]	Az 1. pontban kifogásolta, hogy az elsőfokú bíróság nem adta meg a perben érintett jövedéki termék pontos vámtarifaszámát, így nem határozta meg az eljárás tárgyát képező jövedéki terméket. E ponthoz az alperes a Jöt. 79.§ (1) bekezdését, 7/I.§ 9.) pontját, a PM rendelet 1.§ (1) bekezdés b) pontját, (2) bekezdését jelölte meg megsértett jogszabályhelyként.
[43]	A 2. pontban az alperes - jogszabályhely megjelölése nélkül - kifejtette, miszerint nem ért egyet az elsőfokú bíróság azon álláspontjával, hogy a bizonyítékok közül a NAV Szakértői Intézetének szakvéleményét kizárta.
[44]	Az alperes a 3. pontban értékelte dr. D. B. szakértő véleményét, fenntartva azon álláspontját, hogy a valószínűsíthető felső nyomásérték alapján a NAV Szakértői Intézete megfelelően sorolta be a terméket pezsgőnek. 
[45]	Az alperes kérelme 4. pontjában részletezte azon fenntartott jogi álláspontját, hogy felperes adófelfüggesztéssel szállított jövedéki terméket hatósági engedély nélkül, azt betárolta az egyszerűsített adóraktárba, ezzel az ügyben szereplő jövedéki termék az adó felfüggesztési eljárás alól jogellenesen kikerült. Az adófelfüggesztés alóli szabálytalan kikerülés esetén a jövedéki termék így szabadforgalomba bocsátottnak minősül.

A Kúria döntése és jogi indokai

[46]	A felülvizsgálati kérelem nagyobb részében nem alapos.
[47]	Elsődlegesen kiemeli a Kúria, hogy a jogerős ítélet meghozatalát követően a peres feleknek lehetőségük van rendkívüli jogorvoslat igénybe vételére, ténykérdésben perújítási, jogkérdésben felülvizsgálati kérelmet terjeszthetnek elő. A felülvizsgálati eljárásban a Kúria a jogerős határozatot csak a felülvizsgálati kérelem keretei között, és a megjelölt jogszabályok alapján vizsgálhatta felül (Pp. 272.§ (2) bekezdés, 275.§ (2) bekezdés, BH2002. 490., KGD2002. 262.). A felperes felülvizsgálati kérelmet nem terjesztett elő, a Kúria felülvizsgálatának kereteit és tartalmát az alperes felülvizsgálati kérelme határozta meg.  
[48]	A Kfv.V.35.669/2015/4. számú kúriai végzés szerint annak a kérdésnek az elbírálását, hogy a felperesi betárolás jogszerű volt-e avagy sem, megelőzi a Jöt. tárgyi hatálya (3.§ (2) bekezdés) alá tartozó jövedéki terméknek a meghatározása (mit tárolt be a felperes?), amelynek érdekében az elsőfokú bíróságnak a perben mindkét fél számára biztosítani kellett a bizonyítás lehetőségét. A Pp. 275.§ (3) bekezdése előírja ugyanis, hogy eljárási jogszabálysértés nélkül meghozott ítélet képezheti csak az érdemi felülvizsgálat alapját. A Kúria megállapította, hogy az elsőfokú bíróság teljesítette az új eljárásra utasító végzésben foglalt utasításokat, döntése érdemi felülvizsgálatra alkalmas.
[49]	A Pp. 163.§ (1) bekezdése alapján az elsőfokú bíróság széleskörű bizonyítási eljárást folytatott, helyt adva az alperes bizonyítási indítványainak is. Az alperes felülvizsgálati kérelme 2. pontjában fejtette ki álláspontját a NAV Szakértői Intézetének szakértői véleményét a bizonyítékok közül kizáró elsőfokú ítéletrészre vonatkozóan, azonban nem határozott meg az elsőfokú bíróság által megsértett jogszabályt, e pont nem tartalmaz jogszabályhelyre való hivatkozást, így a Pp. 270.§ (2) bekezdése szerint érdemi felülvizsgálata kizárt.
[50]	A felperes bort szállított ki, és a dr. D. B. szakértő által elkészített szakértői vélemény tényszerűen tartalmazza, hogy a borban az Ausztriában végzett eljárás egy folyamatot indított el. Az alperes a Ket. 72.§ (1) bekezdés ea) pont megsértésével lényeges, az ügy érdemi elbírálására kiható eljárási jogszabálysértést követett el akkor, amikor a határozata tényállását csak és kizáróan a visszaszállítás eljárási cselekményre korlátozta. A perszakértő által elkészített szakvélemény alapján helytállóan állapította meg az elsőfokú bíróság, hogy nem lehet jogszerű döntést hozni az ügyben a jövedéki terméknek csak a visszaszállítása alapján, ezért a Pp. 221.§ (1) bekezdésének megfelelően ítélete részletes tényállásának része a felperes gazdálkodásában annak valósággal egyező rögzítése is, hogy milyen jövedéki terméket - bort - szállított ki az országból, azon milyen tevékenységet végeztek Ausztriában, és onnan mikor történt a visszaszállítás. Az alperes határozata továbbá abban a lényeges körben is hiányos, mert nem tartalmazza, hogy mely tények, bizonyítékok alapján és miért minősítette pezsgőnek a visszaszállított jövedéki terméket.
[51]	Az elsőfokú bíróság a lefolytatott bizonyítási eljárás alapján, a bizonyítékoknak a Pp. 206.§ (1) bekezdésének megfelelő értékelésével állapította meg - szőlészet, borászat igazságügyi szakértő bevonásával -, hogy borászati szempontból, a termelési folyamatban a visszaszállításkor szőlő bor volt a termék. Az elsőfokú bíróságnak az italmennyiségről tények bizonyítottsága kérdésében kellett döntenie (a határozatokban, avagy a keresetben foglaltaknak minősül-e a termék). A Kúria ezért arról a jogkérdésről határozott, hogy a bizonyítás, a bizonyítékok értékelése körében jogszerű volt-e a jogerős ítélet. Jogszabálysértést a megállapított tényállás iratellenessége, a bizonyítékok kirívóan okszerűtlen vagy a logika szabályaival ellentétes mérlegelése megalapozhat, ilyen jogsértést azonban a felülvizsgálati kérelem alapján a Kúria nem állapított meg. Az ítélet tartalmazza az értékelt bizonyítékok bizonyítási súlyát, összevetésüket részletes, logikus indokolással.
[52]	Az elsőfokú bíróság jogszerű döntéssel helyezte hatályon kívül az ügy érdemi elbírálására kiható eljárási jogszabálysértésekkel meghozott közigazgatási határozatokat. 
[53]	A másodfokú határozat tarifális besorolást nem tartalmaz. A felülvizsgálati eljárásban az alperes olyan eljárás elvégzését nem kérheti számon a jogerős ítéletet meghozó bíróságon, amely hatósági feladat, és amelyet nem végzett el. Közigazgatási perben a bíróság a Pp. XX. fejezetében foglalt speciális szabályok alapján a határozat jogszerűségéről dönt, hatáskör nélkül az elsőfokú bíróság alperes helyett vámtarifaszám alá történő besorolást - jogszabályi lehetőség hiányában - nem folytathat. Tarifális kérdés nem volt a per tárgya (Pp. 121.§ (1) bekezdés), így arról döntést a Pp. 215.§-nak megfelelően az elsőfokú ítélet nem tartalmaz. 
[54]	A Kúria megállapította, mivel a hatóság határozata pezsgőre vonatkozott, pezsgővel kapcsolatos eljárást értékelt és bírságolt, ugyanakkor a perben bizonyítást nyert, hogy a termék borászati szempontból pezsgőnek nem minősülhet, a továbbiakban a nem megfelelő termékre lefolytatott hatósági eljárást az elsőfokú bíróságnak nem kellett volna értékelnie. A Kúria az elsőfokú ítélet III. részét ezért hatályon kívül helyezte.
[55]	Mindezek folytán a Kúria a Pp. 275§ (3) bekezdése alapján a jogerős ítéletet - az indokolásának III. része hatályon kívül helyezésével - hatályában fenntartotta azzal, hogy az elsőfokú hatóságot új eljárásra kötelezte. A megismételt eljárásban a hatóság teljes körű tényállás és a perben kirendelt borászati szakértő szakvéleménye alapján hozhat jogszerű döntést.   

A döntés elvi tartalma

[56]	Hiányos tényállás alapján, a megállapítások nem teljes körű indokolásával jogszerű, érdemi felülvizsgálatra alkalmas közigazgatási döntés nem hozható. 

Záró rész

[57]	A Kúria a Pp. 270.§-ának (1) bekezdése szerint alkalmazandó Pp. 81.§-ának (1) bekezdése alapján akként rendelkezett, hogy a felülvizsgálati eljárásban felmerült perköltségeiket a peres felek maguk viselik. 
[58]	A tárgyi illetékfeljegyzési jog folytán le nem rótt felülvizsgálati eljárási illeték viseléséről a Kúria a költségmentesség alkalmazásáról szóló 6/1986./VI.26./ IM rendelet 13.§-ának (2) bekezdése alapján rendelkezett.
[59]	A Kúria a felülvizsgálati eljárásban a Pp. 274.§-ának (1) bekezdése alapján tárgyaláson járt el.  

, október 18.

. Lomnici Zoltán sk. a tanács elnöke, Dr. Kurucz Krisztina sk. előadó bíró, Dr. Stefancsik Márta sk. bíró