A KÚRIA
mint felülvizsgálati bíróság
 í t é l e t e

Az ügy száma: 	 Kfv.V.35.707/2015/6. szám
A tanács tagjai: 	 Dr. Lomnici Zoltán a tanács elnöke
	 Dr. Kurucz Krisztina előadó bíró
	  Dr. Kárpáti Magdolna bíró                           
                        
A felperes: 	felperes neve
	
A felperes képviselője: dr. Csilléry Alexandra ügyvéd

Az alperes: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága, mint a Nemzeti Adó- és Vámhivatal Közép-magyarországi Regionális Adó Főigazgatósága jogutódja
Az alperes képviselője: dr. Borsos Krisztina jogtanácsos

A per tárgya: adóügyben hozott közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálata
A felülvizsgálati kérelmet benyújtó fél: felperes 14. sorszám alatt

Az elsőfokú bíróság határozatának száma: Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 2015. május 8. napján kelt 2.K.34.497/2014/9. számú ítélete

Rendelkező rész

A Kúria a Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 2.K.34.497/2014/9. számú ítéletét hatályában fenntartja.
Kötelezi a felperest, hogy fizessen meg az alperesnek 15 napon belül 40.000 (azaz negyvenezer) forint eljárási költséget.
Kötelezi a felperest, hogy fizessen meg az államnak felhívásra 1.274.600 (azaz egymillió-kétszáznegyvennégyezer-hatszáz) forint felülvizsgálati eljárási illetéket.      

Az ítélet ellen további felülvizsgálatnak helye nincs.

I n d o k o l á s

A felülvizsgálat alapjául szolgáló tényállás

[1]	A felperes 2009. III. negyedévben a F. Kft.-től, a C. P. T. Kft.-től és a H. P. . Kft.-től befogadott összesen: 4.844.000 Ft általános forgalmi adó (áfa) tartalmú, 2009. IV. negyedévben a F. Kft.-től, a C. P. T.. Kft.-től, a M. P. T. Kft.-től és a Z.P. T. Kft.-től összesen: 9.744.000 Ft áfa tartalmú számlák adóját a tárgyidőszaki bevallásaiban levonásba helyezte. A számlákon feltüntetett gazdasági események: szóróanyagok, prospektusok, plakátok készítése, utónyomtatása, hirdetési és nyomdai előkészítési munkák, szállodák fotózása és digitális feldolgozása, weboldal tervezése, utazási iroda látványtervének elkészítése.
[2]	A Nemzeti Adó- és Vámhivatal Adóigazgatósága (a továbbiakban: elsőfokú hatóság) a felperesnél 2009. július-december időszakra végzett bevallások utólagos vizsgálatára irányuló ellenőrzésének eredményeként a 2011. november 28. napján kelt határozatával a felperest 12.746.000 Ft adókülönbözet, 9.559.000 Ft adóbírság és 800.000 Ft késedelmi pótlék megfizetésére kötelezte. 
[3]	A fellebbezés folytán eljárt alperes a 2012. április 18. napján kelt határozatával az elsőfokú határozatot - a késedelmi pótlék összegéből 703.000 Ft-nak a törlésével - helybenhagyta. 
[4]	Döntését az az általános forgalmi adóról szóló 2007. évi CXXVII. törvény (a továbbiakban: Áfa tv.) 120.§ a) pontja, 127.§ (1) bekezdés a) pontja, a számvitelről szóló 2000. évi C. törvény (a továbbiakban: Sztv.) 15.§ (3) bekezdése, 165.§ (1)-(2) bekezdései, 166.§ (1)-(2) bekezdései, az adózás rendjéről szóló 2003. évi XCII. törvény (a továbbiakban: Art.) 1.§ (7) bekezdése, 2.§ (1) bekezdése, 97.§ (4) bekezdése alapján hozta meg. 
[5]	Indokolása szerint az elsőfokú hatóság a számlakibocsátók számláit helytállóan nem fogadta el adólevonásra jogosító hiteles dokumentumoknak, mert a lefolytatott bizonyítási eljárás eredményeként nem tárt fel olyan adatot, tényt, körülményt, amely e cégek számlák szerinti teljesítését igazolnák, ilyen bizonyítékokat adózó sem nyújtott be, így helytálló az a megállapítása, hogy a gazdasági események a számlákban feltüntetett tartalommal nem mentek végbe. 
[6]	A F. Kft. rendelkezett a nyomdai előkészítés grafikai munkáihoz szükséges szoftverekkel, számítógépekkel, a grafikai tervezéshez, képi összeállításhoz digitális képállománnyal, fotókkal, volt egy alkalmazottja, és alvállalkozói is. Ügyvezetőjének: S. E.-nek a nyilatkozata szerint azonban a határozatokban megjelölt számlákban feltüntetett munkákhoz harmadik személyek teljesítését vette igénybe: a C. P. T. Kft.-t, a M. P. T..Kft.-t és a Z.P. T. Kft.-t. A felperes ügyvezetője: B. H. A. ugyanakkor azt nyilatkozta, hogy a C. P. T. Kft.-vel, a M. P. T. Kft.-vel, a Z.P. T. Kft.-vel és a H. P. T. Kft.-vel (a továbbiakban: együtt alvállalkozók) nem állt közvetlen kapcsolatban, képviselőjüket nem ismerte, e társaságok tevékenységéről nem volt tudomása, a szolgáltatások elvégzését minden esetben Sára Ernő szervezte meg, tőle kapta a szerződéseket és a számlákat. 
[7]	A revízió kettő alkalommal hallgatta meg a felperes ügyvezetőjét és S. E.-t, kapcsolódó ellenőrzést kezdeményezett a F. Kft.-nél és ellenőrzések lefolytatását kísérelte meg az alvállalkozóknál, azok azonban nem voltak megtalálhatók, irataik hozzáférhetetlenek.
[8]	S. E. előadása szerint az alvállalkozókat - kivéve a H. P. T. Kft.-t - ő bízta meg a nyomdai utónyomás és egyéb teendők elvégzésével, a kapcsolattartó személy K. Á. volt, azt azonban nem tudta, hogy a nyomtatást melyik nyomdával végezték el és a kész anyag leszállításának körülményeit sem ismerte, azaz érdemben a teljesítéseikről nyilatkozni nem tudott. A H. P. T.Kft.-vel kapcsolatban kijelentette, hogy e társasággal nem dolgozott, arról neki sincs semmilyen információja. 
[9]	Az adóhatóság megállapította, hogy az alvállalkozók közvetlenül a számlakibocsátások előtt alakultak, adóbevallásokat nem nyújtottak be, a számlázott munkák elvégzéséhez szükséges személyi és tárgyi feltételekkel nem rendelkeztek. A C. P. T. Kft. és a H. P. T. Kft., továbbá a M. P. T. Kft. és a Z.P. T. Kft. székhelye azonos cím volt, a C. P. T. Kft. és a M. P. T. Kft. ügyvezetője ugyanaz a személy: Sz. A., akinek lakcíme a Z.P. T. Kft. ügyvezetőjének: K. Zs.-nak a lakcímével azonos. Utóbbi nyilatkozata szerint Sz. A.-t nem ismeri. A felperes által átutalt ellenértéket ugyanazon a napon mindegyik alvállalkozó esetében az alvállalkozókkal jogviszonyban nem álló személy: K.-né F. K. készpénzben felvette. A Z.P. T. Kft. ügyvezetője: K. Zs. elmondta, hogy a társaság tevékenységében nem vett részt, ténylegesen mindent K.-né F. K.intézett.  K.-né F. K. nyilatkozattétel céljából az adóhatóságnál nem jelent meg, bejelentett lakcímén ismeretlen.
[10]	Az adóhatóság azokra az alvállalkozói számlákra állapította meg a hiteltelenséget, amelyeket az alvállalkozók az adózónak állították ki, illetve amelyeket tőlük a F. Kft. befogadott és a felperesnek tovább számlázott, mert a C. P. T. Kft., a M. P. T. Kft. és a Z.P. T. Kft. számlái mögött nem volt valós teljesítés, így azokra a felperes adólevonási jogot nem gyakorolhat. Az el nem végzett szolgáltatás közvetített szolgáltatásként történő továbbszámlázása is fiktív számlakibocsátás. 

A kereseti kérelem

[11]	A felperes keresetében a határozatok megváltoztatásával fizetési kötelezettségei törlését, illetve azok hatályon kívül helyezését és az elsőfokú adóhatóság új eljárásra kötelezését kérte. Álláspontja szerint eljárási és anyagi jogi jogszabályok megsértésével hozta meg az adóhatóság határozatait, amelyek ellentétesek az Európai Unió Bíróságának (EUB) az adólevonással kapcsolatos joggyakorlatával és meghozott ítéleteivel. 
[12]érelmezte, hogy az elsőfokú hatóság a jegyzőkönyvét és a határozatát törvényes határidő túllépésével hozta meg, a hatóság a saját hibájából elhúzódó eljárása miatt alkalmazott jogsértő módon magasabb szankciómértéket.
[13]	Kiemelte, hogy a számlakibocsátók ellenőrzésének meghiúsulása, a teljesítmények létrehozásához szükséges személyi és tárgyi feltételek okirati igazolásának hiánya a terhére nem értékelhető. Sérelmezte, hogy a F. Kft. teljesítését azonos megítélés alá vonta az adóhatóság az alvállalkozók teljesítésével, holott a gazdasági események kifejezetten a felperes és a F. Kft. között valósultak meg. A számlák szerinti teljesítések megtörténtek, az elkészült anyagokat átvette, kifizette, felhasználta. Irreleváns a F. Kft. és az alvállalkozók közötti jogviszony, S. E. a megrendeléseit mindig kifogástalanul teljesítette, 18 év üzleti kapcsolat áll fenn a felek között.
[14]	A felperes által az adóhatározatok felülvizsgálata iránt kezdeményezett 25.K.33.152/2013. számú közigazgatási perben a Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság keresetet elbíráló 5. sorszámú ítéletét a felülvizsgálati eljárásban eljárt Kúria a 2014. október 16. napján kelt Kfv.V.35.248/2014/3.számú végzésével - a felülvizsgálati kérelemmel nem támadott, az eljárási kifogásokat elbíráló részeket nem érintve - hatályon kívül helyezte, az elsőfokú bíróságot új eljárásra, és új határozat hozatalára utasította. A Kúria megállapította, hogy a jogerős ítélet indokolása olyan mértékben sérti a polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvény (a továbbiakban: Pp.) 206.§ (1) bekezdését, 221.§ (1) bekezdését, hogy a rendelkezés jogszerűsége nem állapítható meg. Az új eljárásban az elsőfokú bíróságnak e jogszabályhelyekben foglaltak szerint eljárva kell meghoznia és megindokolnia döntését. 

Az elsőfokú ítélet

[15]	Az elsőfokú bíróság - a megismételt eljárásban meghozott - jogerős ítéletével a keresetet elutasította. Rögzítette, hogy a Kúria azért helyezte hatályon kívül a megelőző ítéletet, mert azt érdemi felülvizsgálatra alkalmatlannak minősítette, az adóhatározatok érdemére vonatkozóan - az eljárási jogszabálysértések okán - megállapítást nem tett. 
[16]	Indokolása szerint a perbeli ellenőrzés az Art. 170.§ (1) bekezdése módosításának 2009. február 1-jei hatályba léptetése után indult, így azt az adóhatóság alkalmazhatta. A revízió az ellenőrzést határidőn belül befejezte, az elsőfokú határozat kiadmányozására az Art. 128.§ (1) bekezdésének megsértésével került sor, amelynek azonban az ügy érdemére kihatása nem volt. A kapcsolódó vizsgálat iratai az ellenőrzés jegyzőkönyvében ismertetésre kerültek, így azokat a felperes megismerhette és észrevételezhette. 
[17]	Az elsőfokú bíróság megállapította, hogy az adóhatóság széles körű bizonyítás eredményeként érdemben megalapozott döntést hozott. Az adóhatóság a tényállás tisztázási kötelezettségét nem sértve, mind az alvállalkozók, mind a F. Kft. által a felperesnek kibocsátott, a per tárgyát képező számlák tartalmi hiteltelenségét, továbbá azok felperes általi felismerhetőségét bizonyította. Az adókijátszást és felperesnek ahhoz való viszonyát az alperes az alvállalkozókkal való közvetlen, illetve - a H. P. T. Kft. kivételével - a F. Kft. közbeiktatásával történt számlázási kapcsolatával, valamint az alvállalkozók egyértelmű adókijátszást mutató jellemzőinek feltárásával megfelelően bizonyította.
[18]	A per elhúzódását eredményezte volna a már meghallgatott felperesi ügyvezető, illetve a közigazgatási eljárásban nyilatkozatot tett S. E. ismételt meghallgatása, figyelemmel arra is, hogy nyilatkozataik részletesek voltak. A felperes továbbá nem jelölt meg olyan tényt, körülményt, amelyet kifejezetten pénzügyi vezetője tudott volna csak és kizáróan bizonyítani, így meghallgatását mellőzte.
[19]	Az elsőfokú bíróság a F. Kft. közigazgatási perének befejeződéséig a per tárgyalásának felfüggesztését mellőzte, mert annak eredménye a döntésében nem köti, illetve, mert azon számlák vonatkozásában tagadta meg az adóhatóság az adólevonás jogát, amelyeket S. E. nyilatkozata alapján az alvállalkozókhoz köthetők. 
[20]	Azokról a számlákról (Ad.1.), amelyeket az alvállalkozók közvetlenül a felperesnek bocsátottak ki, megállapította, hogy miután a felperes ügyvezetője maga sem rendelkezett semmilyen konkrét ismerettel a neki közvetlenül számlákat kiállított alvállalkozókról, továbbá az adóhatóság bizonyítékai az alvállalkozói számlák szerinti teljesítések hiányát okszerűen bizonyították, a felperes részéről e számlák vonatkozásában fogalmilag kizárt a kellő körültekintés. Az alvállalkozókról a felperes alapvető ismeretekkel sem rendelkezett, melyből következően kellő körültekintése kizárt.
[21]	Az adóhatóság azt is vizsgálta, hogy S. E. eshetőlegesen ügyleti alkalmazottként eljárhatott-e felperes érdekében, ezt azonban sem okiratok, de maga S. E.nyilatkozatai sem bizonyították. Adózó terhére önmagában nem értékelhető, ha valamely számlakibocsátó ellenőrzése nem volt megkezdhető, azonban az alvállalkozói számlák hiteltelensége mindenek előtt azon alapult, hogy maga a felperes nem ismerte az alvállalkozókat. 
[22]	A H. P. T. Kft. számlái vonatkozásában pedig azért fel sem merülhetett a bizonylatok hitelessége, mert e számlakibocsátóról nemcsak a felperes, de S. E. sem tudott semmit.
[23]	Az alvállalkozói számlák kapcsán tehát az EUB ítéleteiből származtatott kellő körültekintés vizsgálata fel sem merülhetett.
[24]	A F.Kft. által kibocsátott számlák (Ad.2.) vonatkozásában az alperes e Kft.-nél személyi és tárgyi feltételek hiányát nem tárta fel, azonban a számlák tartalmilag nem hitelesek, mert az alvállalkozók tárgyi és személyi feltételek hiányában nem teljesített szolgáltatásainak a továbbszámlázása nem eredményezhet valós gazdasági teljesítést. A F. Kft. által kibocsátott perben releváns 13 db számla közül nem mindegyik tartalmazott közvetített szolgáltatásra utalást, azonban - amellett, hogy alperes okszerűen állította: az el nem végzett szolgáltatás közvetítéséről kiállított számla fiktív minőségét - e körülmény mellett annak is ügydöntő jelentősége van, hogy alperes bizonyította: a S. E. által az egyes számlákhoz rendelt alvállalkozók egyike sem volt azoknak a szolgáltatásoknak a nyújtója, amelyekhez kapcsoltan adólevonást kívánt érvényesíteni, ugyanakkor nem lehetett feltárni, hogy a számlán feltüntetett eseményeket ki teljesítette. 
[25]	Az elsőfokú bíróság felperesnek a S. E.-vel folytatott régi kapcsolatra való hivatkozását kellő körültekintése hiányát alátámasztó körülményként értékelte, mert a közvetített szolgáltatásról szóló számlák teljesítési körülményeiről a felperes meggyőződhetett volna, ugyanakkor kétségbe vonta S. E. azon nyilatkozatát, hogy az általa megjelölt számlákat nem az alvállalkozók, mint ahogyan S. E. állította, hanem a F. Kft. állította ki. 

A felülvizsgálati kérelem és ellenkérelem

[26]	A felperes felülvizsgálati kérelmében az ítélet hatályon kívül helyezését és elsődlegesen a keresete teljesítését, másodlagosan az elsőfokú bíróság új eljárásra utasítását kérte.
[27]	Álláspontja szerint az ítélet sérti az Art. 97.§ (4)-(6) bekezdései, a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény (a továbbiakban: Ket.) 50.§-a, a Pp. 206.§-a, 221.§-a rendelkezéseit, ugyanis alapos indokolás és ok nélkül utasította el a bizonyítási indítványait és hozta meg döntését. A Pp. 275.§ (5) bekezdésében foglaltakkal ellentétben nem hajtotta végre a Kúria hatályon kívül helyező végzésében foglaltakat, a Pp. 213.§-át megsértve csak részben bírálta el a keresetét. Az ítélet hangneme, hivatkozásai ellentétesek az Alaptörvény XXIV. cikk (1) bekezdésében foglaltakkal, nem felel meg az Áfa tv. 120.§, 127.§ előírásainak, ellentétes az EUB-ának irányadó döntéseivel. 
[28]	A felperes felülvizsgálati kérelme I. pontjában ismertette a tényállást és az előzményeket, a II. pontban pedig a felülvizsgálatra okot adó tényeket és ítéleti döntéseket. Kifejtette, hogy az elsőfokú bíróság tényállást nem állapított meg, csak hiányos, iratellenes, téves, okszerűtlen, a logika szabályaival ellentétes ténybeli következtetéseket rögzített, bizonyítási eljárást nem folytatott, a meglévő bizonyítékokat nem értékelte, a bizonyítási indítványának elutasítását nem kellően indokolta, a kúriai végzésben foglalt előírásokat nem teljesítette.
[29]	Hangsúlyozta a felperes, hogy az elsőfokú bíróság ítéletében foglaltakkal ellentétben kifejezetten előkérdése volt az ügynek a F. Kft.-re vonatkozó adóellenőrzés bírósági felülvizsgálatának eredménye. 
[30]	Az alperes érdemi ellenkérelmében az ítélet hatályában fenntartását kérte.

A Kúria döntése és jogi indokai

[31]	A felülvizsgálati kérelem nem alapos.
[32]	A bírósági felülvizsgálathoz megkívánt feltételeket határozta meg a Legfelsőbb Bíróság Közigazgatási Kollégiumának KK 31. számú állásfoglalása, amely további alkalmazását a 6/2010.(XI.25.) Közigazgatási jogegységi határozat a Legfelsőbb Bíróság által hozott egyes jogegységi határozatokról és állásfoglalásokról címmel 2010. november 25-től megtiltotta. Ennek indokát a Közigazgatási Kollégium - egyebek mellett - abban jelölte meg, hogy e KK állásfoglalás a meghozatala óta bekövetkezett jogszabályváltozásokra figyelemmel meghaladottá vált. A KK 31. azt tartalmazta, hogy eljárási jogszabálysértés miatt csak akkor van helye hatályon kívül helyezésnek, ha az eljárási jogszabálysértés a bírósági eljárásban nem orvosolhatóan olyan jelentős, hogy a döntés érdemére kihat. E tartalom a Pp. 339.§ (1) bekezdésébe került 2012. február 1-től, és a módosítás szerint, ha törvény ettől eltérően nem rendelkezik, a bíróság - az ügy érdemére ki nem ható eljárási szabály megsértésének kivételével - a jogszabálysértő közigazgatási határozatot hatályon kívül helyezi, és szükség esetén a közigazgatási határozatot hozó szervet új eljárásra kötelezi. A felperesnek tehát a perben a Pp. 164.§ (1) bekezdése alapján azt kellett bizonyítania, hogy az adóhatóság az ügy érdemi elbírálására kiható eljárási jogszabálysértéseket követett el. 
[33]	Kiemeli a Kúria, hogy míg a közigazgatási eljárásban a fél előadása az Art. 97.§ (5) bekezdése értelmében bizonyíték, addig a perben a Pp. 324.§ (1) bekezdése szerint alkalmazandó Pp. 166.§ (1) bekezdése alapján nem, azaz állításait felperes bizonyítani köteles. Mindezek folytán a felperesnek egyrészt igazolnia kellett, hogy a hatóság eljárási jogszabálysértéseket követett el, másrészt, hogy azok az ügy érdemi elbírálására kihatottak.
[34]	A Kúria megállapította, felperes az adóhatóság eljárásában az ügy érdemi elbírálására kiható eljárási jogszabálysértést nem bizonyított, amely miatt az elsőfokú bíróság a határozatok hatályon kívül helyezéséről nem rendelkezhetett. 
[35]	Az Áfa tv. 120.§-ának a) pontja értelmében abban a mértékben, amilyen mértékben az adóalany - ilyen minőségében - a terméket, szolgáltatást adóköteles termékértékesítése, szolgáltatásnyújtása érdekében használja, egyéb módon hasznosítja, jogosult arra, hogy az általa fizetendő adóból levonja azt az adót, amelyet termék beszerzéséhez, szolgáltatás igénybevételéhez kapcsolódóan egy másik adóalany - ideértve az Eva. hatálya alá tartozó személyt, szervezetet is - rá áthárított. Az Áfa tv. 127.§-ának (1) bekezdés a) pontja alapján az adólevonási jog gyakorlásának tárgyi feltétele, hogy az adóalany személyes rendelkezésére álljon a 120.§ a) pontjában említett esetben a nevére szóló, az ügylet teljesítését tanúsító számla.
[36]	Az Sztv. 15.§-ának (3) bekezdése alapján a könyvvitelben rögzített és a beszámolóban szereplő tételeknek a valóságban is megtalálhatóknak, bizonyíthatóknak, kívülállók által is megállapíthatóknak kell lenniük /a valódiság elve/. Az Sztv. 166.§-ának (2) bekezdése értelmében a számviteli bizonylat adatainak alakilag és tartalmilag hitelesnek, megbízhatónak és helytállónak kell lennie. 
[37]	Az ellenőrzés folyamán a tényállást az adóhatóság köteles tisztázni és bizonyítani (Art. 97.§ (4) bekezdése), az eljárás során az érintett ügyre vonatkozó tényeket veszi figyelembe, minden bizonyítékot súlyának megfelelően értékel, döntését valósághű tényállásra alapozza (Ket. 2.§ (3) bekezdés).
[38]	A felperesnél lefolytatott ellenőrzés során az adóhatóság bizonyítási eljárás eredményeként azt állapította meg, hogy az alvállalkozók nevében kiállított számlák, illetve amelyeket nevük feltüntetésével-tőlük a F. Kft. befogadott és a felperesnek tovább számlázott, nem hiteles bizonylatok, nem nyert bizonyítást, hogy a számlákon szereplő gazdasági események a számlatartalommal egyezően megtörténtek volna. 
[39]	A bíróság a Pp. XX. fejezetének speciális szabályai alapján közigazgatási perben a felülvizsgálni kért határozatok jogszerűségéről dönt a Pp. 3.§ (1) bekezdése, 121.§ (1) bekezdés c.) pontja, 330.§ (2) bekezdése alapján. A felperesnek az általa indított perben keresetét bizonyítania kellett, az alperes /bizonyítékokon alapuló/ megállapításával szemben azt, hogy az adóhatóság bizonyított tényállása téves, hiányos, és az általa befogadott számlák valós gazdasági esemény hiteles bizonylatai. Az elsőfokú bíróság a felperes keresetét bizonyítatlansága okán elutasította.  
[40]	A jogerős ítélet meghozatalát követően a peres feleknek lehetőségük van rendkívüli jogorvoslat igénybe vételére, ténykérdésben perújítási, jogkérdésben felülvizsgálati kérelmet terjeszthetnek elő. Közigazgatási perben az elsőfokú bíróság a határozatok jogszerű, illetve jogsértő voltáról dönt a kereseti kérelem keretei között (Pp. 213.§, 339.§), míg a felülvizsgálati eljárásban a Kúria a jogerős ítéletet vizsgálja felül felülvizsgálati kérelem keretein belül (Pp. 270.§), a rendelkezésre álló bizonyítékok alapján. A felülvizsgálati eljárásban a bizonyítékok felülmérlegelésének, további bizonyítás felvételének nincs helye (Pp. 275.§-ának (1) bekezdése). 
[41]	Jogszabálysértést a megállapított tényállás iratellenessége, a bizonyítékok kirívóan okszerűtlen vagy a logika szabályaival ellentétes mérlegelése megalapozhat, ilyen jogsértést azonban a felülvizsgálati kérelem alapján a Kúria nem állapított meg.
[42]	Az elsőfokú bíróság - a perben biztosítva a feleknek jogaik teljes körű gyakorlását - a közigazgatási eljárásban lefolytatott bizonyítási eljárást, és az eredményeként meghozott alperesi döntést a kereseti kérelem keretei között, a perben lefolytatott bizonyítási eljárás eredményeként jogszerűnek minősítette.
[43]	Ítéletében a Pp. 221.§-ának (1) bekezdése szerint nem iratellenes, pontos tényállást rögzített, részletezte az első- és másodfokú közigazgatási szerv eljárását, a lefolytatott bizonyítási eljárást, a hatóság által alkalmazott jogszabályokat, a bizonyítékok értékelését, a meghozott döntéseket. A pertörténet sorában ismertette a felperes keresetét, az alperes ellenkérelmében foglaltakat, a 25.K.33.152/2013/5. számú elsőfokú bírósági ítéletet, a Kfv.V.35.248/2014/3. számú kúriai végzést, a felek megismételt eljárásban tett nyilatkozatait, indítványait. 
[44]	Az elsőfokú bíróság nemcsak megjelölte, hanem ismertette is az általa alkalmazott jogszabályokat, jogi indokolása során ütköztette a tényállási elemeket a jogszabályokkal, vizsgálta a közigazgatási eljárás teljes anyagát, a felek perbeli nyilatkozatait, beadványaikat, és logikusan megindokolta a - Pp. 164.§-ának (1) bekezdésére alapított - keresetet bizonyítottság hiánya okából elutasító döntését. 
[45]	A jogerős ítéletet hatályon kívül helyező kúriai rendelkezés folytán az ügyet érdemben lezáró elsőfokú döntés még nem volt, ezért az elsőfokú bíróságnak az új eljárásban ismét el kellett bírálnia a keresetet [Pp. 275.§ (4) bekezdés], érdemben döntenie kellett. A Kúria megállapította, hogy az elsőfokú bíróság a végzésben foglalt utasításokat teljesítette, a megismételt eljárásban meghozott ítélet rendelkezése és annak indokolása a keresetre teljes körűen kiterjedt [Pp. 213.§ (1) bekezdés].
[46]	Az elsőfokú bíróság pontokba foglalta (Ad1., Ad2.) és elkülönítetten vizsgálta azokat a számlákat, amelyek az alvállalkozók nevén kerültek a felperes részére kibocsátásra, illetve külön azokat, amelyek F. Kft. részéről csak továbbszámlázásokat tartalmaztak. Értékelte felperes ügyvezetőjének, S. E.-nek a nyilatkozatait, az alvállalkozók számlák szerinti teljesítésének hiányát okszerűen bizonyított tényeket, az adókijátszást igazoló összefonódásokat.
[47]	Minden felperesi hivatkozást, indítványt (szerződő felek teljesítési képessége, a szolgáltatások és az ellenőrzések időbelisége, S. E. ügyleti meghatalmazottsága, az ellenőrzés meg nem kezdhetőségének következménye, a felperes és a F. Kft. közötti jogviszony időtartama és tartalma, a per tárgyalásának felfüggesztése, tanúbizonyítás, a Nemzetgazdasági miniszter más ügyben meghozott döntése, előzetes döntéshozatali eljárás kezdeményezése) tételesen vizsgált, megállapításait részletesen megindokolta.  
[48]	Jogi álláspontját, amely szerint jogszerűen állapította meg az adóhatóság, hogy felperes a perrel érintett számlákra jogsértő módon alapította adólevonási jogát, adózói magatartásában körültekintés nem volt megállapítható, helyes jogi indokolással, közérthetően kifejtette. Helytállóan rendelkezett a per tárgyalásának felfüggesztése kérdésében, és az adóbírság körében is, döntéseit részletesen megindokolta. A számlákon feltüntetett adattartalmak valósággal egyező megtörténtének bizonyítása hiányában, hiteltelen számlák birtokában az adólevonás jog nem gyakorolható. Az elsőfokú bíróság megismételt eljárásban meghozott döntése megfelel az uniós normáknak, és a nemzeti joggyakorlatnak is.  
[49]	A Pp. 166.§-ának (1) bekezdése szerint bizonyítási eszközök különösen a tanúvallomások, a szakértői vélemények, a szemlék, az okiratok és egyéb tárgyi bizonyítékok. A bíróság a bizonyítási indítványhoz nincs kötve, mellőzi a bizonyítás elrendelését, vagy a már elrendelt bizonyítás lefolytatását (kiegészítését, megismétlését), ha az a jogvita elbírálása szempontjából szükségtelen. A bíróság a polgári perben alakszerű bizonyítási szabályokhoz, a bizonyítás meghatározott módjához vagy meghatározott bizonyítási eszközök alkalmazásához nincs kötve, szabadon felhasználhatja a felek előadásait, valamint felhasználhat minden egyéb bizonyítékot, amely a tényállás felderítésére alkalmas /Pp. 3.§ (4)-(5) bekezdés/. A Kúria megállapította, hogy az elsőfokú ítélet okszerű magyarázatát tartalmazza a tanúbizonyítási indítvány mellőzésének is. 
[50]	A Kúria álláspontja szerint az elsőfokú bíróság eljárása során a Pp. minden vonatkozó rendelkezését teljesítette, döntése a számlák vonatkozásában a bizonyítékok teljes körű és logikus értékelésén alapszik, indokolása hiánytalan, így a bizonyítékok felülmérlegelésének - a jogszerű ítéleti döntés, illetve jogszabályi lehetőség hiányában - nincsen helye. 
[51]	Mindezek folytán a Kúria a jogerős ítéletet, amely a felülvizsgálati kérelemben hivatkozott jogszabályokat nem sértette meg, a Pp. 275.§-ának (3) bekezdése alapján hatályában fenntartotta.

A döntés elvi tartalma

[52]	A számlatartalmaknak a valósággal egyező voltát az adózó-felperesnek bizonyítania kell. 

Záró rész

[53]	A Kúria a felperest a Pp. 270.§-ának (1) bekezdése szerint alkalmazandó Pp. 78.§-ának (1) bekezdése alapján kötelezte az alperes felülvizsgálati perköltsége megfizetésére.
[54]	A tárgyi illetékfeljegyzési jog folytán le nem rótt felülvizsgálati eljárási illeték viseléséről és mértékéről a Kúria az illetékekről szóló 1990. évi XCIII. törvény 50.§-ának (1) bekezdése, a költségmentesség alkalmazásáról szóló 6/1986./VI.26./ IM rendelet 13.§-ának (2) bekezdése alapján rendelkezett. 

Budapest, 2016. június 9.

Dr. Lomnici Zoltán sk. a tanács elnöke, Dr. Kurucz Krisztina sk. előadó bíró, Dr. Kárpáti Magdolna sk. bíró