A Kúria			   				
mint felülvizsgálati bíróság
ítélete
Az ügy száma: 	Kfv.IV.35.694/2015/8.

A tanács tagjai: r. Kozma György  a tanács elnöke, Dr. Hörcherné Dr. Marosi Ildikó  előadó 	bíró, Dr. Balogh Zsolt  bíró
	
A felperes: 	felperes neve
	
A felperes képviselője: dr. Kovátsits László ügyvéd

Az alperes: 	Emberi Erőforrások Minisztériuma 
	Köznevelésért felelős helyettes államtitkára

Az alperes képviselője: dr. Borovszki Beáta jogtanácsos
	
A per tárgya: 	támogatás
A felülvizsgálati kérelmet benyújtó fél:  felperes
	
A felülvizsgálni kért jogerős határozat:  Nyíregyházi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság
					15.K.27.154/2014/12. számú ítélete
Rendelkező rész 
A Kúria
-  	a Nyíregyházi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 15.K.27.154/2014/12. számú ítéletét, és az alperes 6089-1/2014/KOIR számú határozatát az - elsőfokú közigazgatási határozatra is kiterjedően -  hatályon kívül helyezi, és az elsőfokú közigazgatási szervet új eljárásra kötelezi; 

- 	kötelezi az alperest, hogy 15 nap alatt fizessen meg a felperesnek 40.000 /negyvenezer/ forint felülvizsgálati eljárási költséget.

A kereseti és a felülvizsgálati eljárási illetéket az állam viseli.

Ez ellen az ítélet ellen további felülvizsgálatnak nincs helye.

Indokolás
A felülvizsgálat alapjául szolgáló tényállás
[1]	Az alperes hatósági ellenőrzést folytatott a felperes által fenntartott oktatási intézményekben felhasznált állami támogatások elszámolásának jogszerűsége tekintetében. A hatósági ellenőrzés a 2011. szeptember 1. és december 31. közötti időszakot és a 2012-es évet érintette. A jelen eljárás tárgyát a 2011. szeptember 1. és december 31. közötti időszak vonatkozásában meghozott alperesi határozat jogszerűsége képezte. 

[2]	Az alperes hatósági ellenőrzést folytatott a felperesi fenntartó telephelyein a fentiekben megjelölt oktatási időszakban igénybe vett normatív állami hozzájárulás elszámolásának jogszerűsége tekintetében. A hatósági ellenőrzést részben a Borsod-Abaúj-Zemplén Megyei Igazgatóság (a továbbiakban: MÁK ÁHI Miskolc) folytatta le belföldi jogsegély keretében. 

[3]	A MÁK ÁHI Miskolc ismételt ellenőrzése során elkészített összefoglaló jegyzőkönyvében megállapította, hogy a felperes a vizsgálati időszakban jogszerűtlenül használta fel az állami hozzájárulást, amely ezért megalapozta visszafizetési kötelezettségét. 

[4]	Az alperes 2013. február 12-én kelt, 6089-1/2014/KOIR iktatószám alatt meghozott másodfokú határozatában helybenhagyta az első fokon eljárt hatóság - megismételt eljárásában meghozott - 2012. október 9-én kelt - határozatát, amelyben a 2011-es költségvetési időszak vonatkozásában (2011. szeptember 1. - 2011. december 31.) 5 589 667 forint finanszírozási különböztet és 511 335 forint igénybevételi kamatot állapított meg a felperes terhére és kötelezte összesen 6 101 002 forint visszafizetésére. 

[5]	Az alperes indokolása értelmében azzal, hogy a felperes által vezetett dokumentáció a tanítási órák helyett csak a tanítási napokra lebontva tartalmazta az egyes tanulók jelenlétét és mulasztásait, megsértette a Magyar Köztársaság 2011. évi költségvetéséről szóló 2010. évi CLXIX. törvény (a továbbiakban: 2011. évi Kvtv.) 3. számú melléklet 10. pontját, a közoktatásról szóló 1993. évi LXXIX. törvény végrehajtásáról szóló 20/1997. (II. 13.) Korm. rendelet ( a továbbiakban: Vhr.) 13. § (2) bekezdését, valamint a 11/1994. (VI. 8.) MKM rendelet (a továbbiakban: R.) 4. számú melléklet 5. pontjában foglaltakat. 

[6]	Az alperes határozatában jogsértőnek minősítette azt is, hogy a felperes a 2011. évi Kvtv. 3. számú melléklet 16. ab pontja alapján, a támogatás igénybe vételére nem jogosító szervezetekkel kötött megállapodások keretében szervezte meg a tanulók szakmai gyakorlati képzését és arra támogatást használt fel. Ugyanakkor a vizsgált időszakban a M. N. Kft.-vel, amely szervezet megfelelt volna a törvényi feltételeknek a támogatás szempontjából, a felperesnek nem volt szerződése. Végül utalt arra is, hogy a felperes gyakorlati képzések megszervezése oldaláról megfelelt a szakképzésről szóló 2011. évi CLXXXVII. törvény rendelkezéseinek, ugyanakkor e szerződések nem alapozhatták meg költségvetési támogatási igényét. 
A kereseti kérelem és az alperes védekezése
[7]	A felperes keresettel fordult a Nyíregyházi Közigazgatási és Munkaügyi Bírósághoz (a továbbiakban: Bíróság), amelyben az alperes határozatának megváltoztatást és a támogatás visszafizetésére kötelezés mellőzését, másodlagosan a határozat hatályon kívül helyezését és  „esetlegesen [az alperes] új eljárásra utasítását” kérte. 

[8]	Az alperes a kereset elutasítását kérte. 
Az elsőfokú ítélet
[9]	A Bíróság 2015. április 21-én kelt 15.K.27.154/2014/12. számú ítéletével a felperes keresetét elutasította. Az eljárási jellegű jogsértésekre alapozott kereseti kérelmekkel kapcsolatosan (az elsőfokú közigazgatási szerv 7 napot, az alperes maga is késedelmeskedett határozata meghozatalával, az elsőfokú határozattal szembeni fellebbezés kiegészíthetősége, az Oktatási Hivatal elnöke által adott szakvélemény kötőereje, valamint a MÁK ÁHI Miskolc ellenőreinek 2012-es okiratokban hatáskörük hiányában tett bejegyzései) a Bíróság a jogsértés tényét részben megállapította, ugyanakkor ezen kérdésekben is arra hivatkozott, hogy azoknak az ügy érdemére nézve kihatása nem volt. 

[10]	A kereseti kérelmet érdemben megalapozatlannak minősítette. Megállapította, hogy a felperes nem személyenként és tanóránként - ezért jogsértően - dokumentálta a tanulók jelenlétét és hiányzásait a vizsgált költségvetési időszakban, mivel az osztálynapló és a jelenléti ívek nem mutatták ki az egyes tanulók által az oktatási időszakban mulasztott órák pontos számát. Önmagában a mulasztott órák számszaki megjelenítése nem igazolta azt, hogy a támogatott tanulók személyenként hány tanórát mulasztottak el. A felperes visszafizetési kötelezettségének alapját a Vhr. 13. § (2) bekezdésében és az R. 34. § (4) bekezdésében jelölte meg. 

[11]	Megállapította azt is, hogy megfelelő felhatalmazás hiányában a MÁK ÁHI Miskolc ellenőrei hatáskörüket túllépték, amikor a 2012. szeptember 24. és 2012. október 12. közötti időben folytatott ellenőrzési eljárásban a 2012 januárjában kezdődött félév osztálynaplóiban bejegyzést (áthúzást) eszközöltek (erre ugyanis nem szólt megbízó levelük!!), ugyanakkor annak a tanulói mulasztások jogszerűtlen dokumentálására tekintettel nem tulajdonított ítéleti döntése kiható jogi jelentőséget. 
A felülvizsgálati kérelem és ellenkérelem
[12]	A felperes felülvizsgálati kérelmet nyújtott be a Kúriához, amelyben a jogerős ítélet megváltoztatását, másodlagosan a Bíróság ítéletének hatályon kívül helyezését és a Bíróság új eljárásra és új határozatra utasítását kérte. Költségigénye is volt az alperessel szemben.

[13]	Annak megállapítását kérte, hogy a Bíróság a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény (a továbbiakban: Ket.)   rendelkezéseit [1. § (1) bekezdése, 4. § (1) bekezdése, 32. § (1) bekezdése] megsértette akkor, amikor ítéletében az alperes jogsértő magatartásának elismerése ellenére nem vonta le a jogsértések jogkövetkezményeit. 

[14]	A felperes kérte annak megállapítását is, hogy a Bíróság tévesen alapította ítéletét az R. 34. § (4) bekezdésére, mivel az a felperest nem kötelezte a mulasztások személyenkénti és tanóránkénti dokumentálására. Ilyen jogszabályi kötelezettség hiányában a Bíróság a Vhr. 13/A. §-ának jogsértő értelmezésével jutott arra a következtetésre, hogy felperesnek a támogatás egy részét vissza kell fizetnie. Ebben a körben megjegyezte azt is, hogy az intézményeiben alkalmazott osztálynaplókban a mulasztások tanórákra lebontott vezetésére nem is volt lehetőség. Az osztálynaplók ugyanazon adattartalommal rendelkeztek tehát mint a felperes általa vezetett, de az alperes és a Bíróság által el nem fogadott jelenléti ívek.

[15]	Végül a felperes felülvizsgálati kérelmében fenntartotta azt a kereseti kérelmét is, amely szerint a MÁK ÁHI Miskolc a Vhr. 17. § (1)-(3) bekezdéseiben foglaltak megsértésével, hatáskörét túllépve járt el 2012. január 1. után.

[16]	Az alperes felülvizsgálati ellenkérelmében a jogerős ítélet hatályában történő fenntartását kérte. Pernyertesség esetére költségigényt érvényesített a felperessel szemben. 
A Kúria döntése és jogi indokai
[17]	A felülvizsgálati kérelem az alábbiak szerint részben megalapozott. 

[18]	A felperes felülvizsgálati kérelmét a Bíróság eljárási és anyagi jogi jogsértéseire alapozva terjesztette elő. A Kúria elsőként az eljárási jogsértések megalapozottságát vizsgálta meg. 

[19]	A felperes felülvizsgálati kérelmében eljárási jogsértésként hivatkozott arra, hogy a Bíróság annak ellenére, hogy megállapította ítéletében a Ket. ügyféli jogokat korlátozó alapelvi és a közigazgatási eljárás felfüggesztésének körülményeit rendező szabályinak megsértését, nem vonta le annak jogkövetkezményeit a felperes előnyére. 

[20]	A Kúria és megelőzően a Legfelsőbb Bíróság következetes gyakorlatot alakított ki az elsődlegesen az anyagi jogszabályok megsértésére fókuszáló közigazgatási bírói felülvizsgálati eljárásban az eljárási jogsértések jelentőségének megítélésére. 

[21]	A Legfelsőbb Bíróság KK. 31. állásfoglalásához hasonlóan, a Kúria 1/2011. (V. 9.) KK vélemény 2. pontjában foglaltak szerint eljárási jogszabálysértés miatt csak akkor van helye hatályon kívül helyezésnek, ha az eljárási jogszabálysértés a döntés érdemére is kihatott. 

[22]	Az eljárási szabályok megsértése tehát önmagában nem elegendő ahhoz, hogy az a hatósági eljárás megismétlésére - a határozat elsőfokú határozatra is kiterjedő hatályon kívül helyezésével - vezessen. Vizsgálni kell az érdemi döntésre és a hatósági eljárás egészére gyakorolt hatását. Amennyiben az eljárási jogsértés az ügyféli jogok gyakorlásának szükségtelen és aránytalan korlátozása révén súlyos, az érdemi döntés tartalmát is befolyásolja, úgy az az eljárás egészét teszi jogsértővé, másképpen megfogalmazva: sérti a tisztességes hatósági eljáráshoz való jogot [Alaptörvény XXIV. cikk (1) bekezdés].

[23]	Utalni kell továbbá arra is, hogy a kúriai gyakorlatban az eljárási szabálysértéseknek az ügy érdemére kiható jellegét nem elegendő állítani, azt megfelelő módon bizonyítani is kell. A  hatóság mulasztásának megállapításához nem elegendő annak puszta rögzítése, hogy az alperes nem tett eleget hivatalból indult eljárásában a Ket. meghatározott szakaszában - az adott esetben a jogszabályok betartására és betartatására vonatkozó 1. § (1) bekezdésében, a határidőben meghozott döntéshez való jogot megfogalmazó 4. § (1) bekezdésében, valamint az eljárás felfüggesztésére vonatkozó 32. § (1) bekezdésében - foglalt kötelezettségének.

[24]	Megfelelő alátámasztás mellett meg kell jelölni azt is, hogy miben áll a jogsértés „ügy érdemére kiható” jellege, azaz az ügyféli jogkorlátozás mennyiben és milyen módon hatott közre abban, hogy a közigazgatási szerv a támadott tartalommal - és nem másképpen - hozta meg határozatát. Ebben az esetben értékelheti úgy a bíróság, hogy a hatóság mulasztása súlyánál fogva, összességében a tisztességes hatósági eljáráshoz való jogot sértette, amelynek a közigazgatási eljárás megismétléséhez kell vezetnie annak érdekében, hogy az ügyféli jogok reparálásával a közigazgatási szerv a jogszerű döntést hozza meg. 

[25]	A perbeli esetben ugyanakkor a felperes felülvizsgálati kérelmében megjelölt ténybeli alapok nem voltak értelmezhetőek jelen perbeli tényekkel: a jelen perben a felperes az elsőfokú határozatot 2013. október 28-án - és nem 2014. január 10-én - vette át, tehát a jogorvoslati határidők is ennek a ténynek megfelelően teltek el esetében. Emellett a jelen perben nem merült fel a közigazgatási eljárásban az eljárás felfüggesztésének kérdése. 

[26]	A felperes eljárási jogsértések vonatkozó felülvizsgálati kérelme tehát nem volt megalapozott. 

[27]	A felperes felülvizsgálati kérelmét érdemben arra alapította, hogy az alperes olyan dokumentálási hiányosságot rótt fel a terhére, amelyet az R. - a 2011. évi Kvtv., valamint a Vhr. 13/A. §-ának 2012. január 31. napjáig és a 2012. február 1. napjától hatályos rendelkezései - nem a Bíróság által értelmezett tartalommal írtak elő. Utalt arra is, hogy a kötelezően használt osztálynapló nem is adott olyan dokumentálásra lehetőséget, amelyet a Bíróság ítéletében és az alperes határozatában a felperesen számon kértek.

[28]	A felperesi támogatás igénybevételének és az elszámolás jogszerűségének a 2011. évi Kvtv.  3. melléklet Kiegészítő szabályok 10. d) pontja határozta meg a törvényi kereteit. Eszerint „[a] hozzájárulások igénybevétele és az elszámolás a megfelelő közoktatási statisztikai adatokra és az azt megalapozó előírt tanügyi okmányokra, vagy a hozzájárulást megalapozó egyéb okmányokra, analitikus nyilvántartásokra épül. Az igénylésnél és elszámolásnál figyelembe kell venni a Közokt. tv., a szakképzési törvény, valamint ezek végrehajtási rendeleteiben foglalt szakmai előírásokat, illetve az egyes normatívák igénylését megalapozó feltételeket. Nem korlátozzák az igénybevételt a közoktatási törvénynek a maximális csoport/osztály létszám betartására vonatkozó követelményei, kivéve, ha adott feladathoz kapcsolódó normatív hozzájárulás igénylési feltételeként nevesített a maximális csoport/osztály létszám”.

[29]	A Vhr. 13. § (2) bekezdés c) pontja értelmében „[n]ormatív hozzájárulás és támogatás - a külön jogszabályban meghatározott feltételek figyelembevételével - az után a (...) tanuló után vehető igénybe, (…) akinek jelenlétéről, távolmaradásáról külön jogszabályban meghatározott nyilvántartást vezetnek”. A 13/A. § - jelen perben alkalmazandó - rendelkezései szerint „[n]em lehet a normatív hozzájárulás és támogatás igénylésénél, valamint az elszámolásnál figyelembe venni azt a felnőttoktatásban részt vevő tanulót, akinek a tanulói jogviszonya félévkor megszűnt, vagy a tanulói jogviszony megszűnését - jogszabály alapján - meg kellett volna állapítani. Ezt a rendelkezést kell alkalmazni abban az esetben is, ha a felnőttoktatásban részt vevő tanuló a mulasztások miatt félévkor nem volt osztályozható, és az osztályozó vizsgán nem jelent meg, távolmaradását öt napon belül nem igazolta; ezáltal tíz tanítási óránál igazolatlanul többet mulasztott”.

[30]	Végül az R. 34. § (4) bekezdése értelmében „[a]z iskolának dokumentálnia kell a tanuló tanórai foglalkozásokon való jelenlétét, távolmaradását, távolmaradásának indokát, továbbá a távolmaradás igazolását. Az iskola félévenként összesíti az igazolatlan mulasztásokat, és ennek alapján megállapítja, hogy mely tanulónak szűnt meg a tanulói jogviszonya”. A tanulói jogviszony fennállásához kapcsolódik a 34. § (5) bekezdése is. Eszerint „[h]a a tanuló a tanórai foglalkozások több mint ötven százalékáról - akár igazoltan, akár igazolatlanul - távol maradt, félévkor és év végén osztályozó vizsgán köteles számot adni tudásáról. (...)”. az R. 34. § (2) bekezdés e) pontja értelmében „[a] felnőttoktatásban részt vevő tanulóknál e rendelet 28. § (2) bekezdésében foglaltakat azzal az eltéréssel kell alkalmazni, hogy megszűnik a tanulói jogviszonya annak a tanulónak, aki tíz tanítási óránál igazolatlanul többet mulaszt”.

[31]	A hivatkozott jogszabályok értelmében a felperes tanulói létszámhoz igazodó támogatás-felhasználása akkor jogszerű, ha az a fentiekben hivatkozott Kvtv.-k rendelkezései szerinti „előírt tanügyi okmányokra”, és a vonatkozó jogszabályokra alapozott.

[32]	Az R. 34. §-a értelmében a tanulói jogviszony meghatározott számú tanóra elmulasztásával szűnik meg. A tanulói jogviszony megszűnése pedig a Vhr. 13. § (2) bekezdése, valamint a felülvizsgálati kérelemben hivatkozott 13/A. §-a értelmében kizárja a tanuló utáni állami támogatás jogszerű felhasználását. Ezért a költségvetési források felhasználása abban az esetben felelt meg a perbeli időszakban hatályos Kvtv. és a Vhr. követelményeinek, amennyiben a tanulói jogviszony fennállta, konkrétan a tanórákon való jelenlét és az azokról való távolmaradás hitelt érdemlően visszakereshető, azaz az adatok nyilvántartása hiteles. 

[33]	Az R. felnőttoktatásra vonatkozó rendelkezései azokat az eltéréseket rögzítették, amelyek az R. szabályait a felnőttképzéshez igazították. A szabályozás ezen módjából az következik, hogy eltérő szabályok hiányában a felnőttképzéssel foglalkozó iskola akkor használta fel jogszerűen a költségvetési forrásokat, amennyiben az R. speciális szabályai mellett az általános rendelkezéseket is betartotta. 

[34]	Az R. 4. számú melléklete „A tanügyi nyilvántartások” főcím alatt többféle dokumentumot, nyomtatványt szabályozott, rendezte azok vezetésének kötelezettségét és módját, illetve megjelölte azokat a dokumentumokat is, amelyek csak az ágazati miniszter által kibocsátott egységes formátumban voltak hitelesen vezethetők. 

[35]	Az R. felnőttoktatásra vonatkozó speciális rendelkezései között, a fentiekben már hivatkozott 34. § (4) bekezdésében kifejezetten a tanórákon való jelenlét és a tanóráktól való távolmaradás dokumentálásának kötelezettségét fogalmazta meg a felperes számára. Az R. 4. számú melléklete a naplók több fajtáját is nevesítette tanügyi nyilvántartásként: így az oktatási-nevelési intézményeknek beírási, felvételi, mulasztási és a foglalkoztatási naplót is vezetniük kellett. A felvételi, a beírási és a mulasztási naplók  - a törzslappal együttesen - a tanulói jogviszony keletkezésére és megszűnésére, valamint egyéb, releváns adatainak nyilvántartására szolgáltak. Az osztálynapló elsődleges funkciója a nevelési tevékenység tényeinek rögzítése. 

[36]	Mindazonáltal megállapítható, hogy a jogszabályi kötelezettség a tanulói jogviszony fennálltának tanügyi nyilvántartásban rögzített dokumentálására vonatkozott. 

[37]	A perbeli esetben a felperes jelenléti ívet és osztálynaplót vezetett. Az elsőfokú bíróság előtti eljárásban a felperes 7. sorszámú előkészítő iratának mellékletei szerint a tanulók - névhez kötötten - az oktatási napokon a jelenléti ív aláírásával igazolták megjelenésüket az oktatás kezdetén. Az osztálynapló pedig tanítási óránként igazolta vissza az adott oktatási napon a jelenléti íven kitűnő létszámot, illetve az abban esetlegesen bekövetkező változásokat. Mindemellett az osztálynapló féléves összesítésben, tanulókra lebontva tartalmazta a mulasztásokat és azon belül az igazoltnak tekintett mulasztásokat is.

[38]	A mulasztások tanóránkénti és személyhez kötött vezetése az R. 34. § (4) bekezdésén alapuló olyan kötelezettség, amelynek a felperes a jelenléti ívvel kiegészítve, az osztálynaplóban eleget tett. A mulasztás megállapításához nem elegendő a formai követelmény („mulasztási napló”) teljesítésének hiánya, azt elsődlegesen az alapozza meg, ha a normatív állami hozzájárulás felhasználása, annak elszámolása követhetetlen, visszakereshetetlen, nem transzparens tanügyi nyilvántartásokon alapul. Ezt a perbeli esetben nem lehetett megállapítani. A felperes nem csupán az oktatási napok, hanem - az R. 34. § (4) bekezdésének, következésképpen a 2011. évi Kvtv.-nek is megfelelően - a tanórákra lebontott, személyhez köthető tanügyi nyilvántartásnak minősülő dokumentálással is rendelkezett. 

[39]	A Kúria - a felülvizsgálati kérelemben megjelölt érdemi jogsértésnek megfelelően - megállapította, hogy az alperes és nyomában a Bíróság a tanulói mulasztások dokumentálásával összefüggésben helytelen jogértelmezés révén kötelezte a felperest a határozat szerinti finanszírozási különbözet és igénybevételi kamat megfizetésére. Ezért a Bíróság ítéletét és az alperes határozatát - az elsőfokú határozatra is kiterjedően -, figyelemmel a Pp. 275. § (4) bekezdésére is, hatályon kívül helyezte és az elsőfokú közigazgatási szervet új eljárásra kötelezte. 

[40]	A megismételt eljárásban az elsőfokú közigazgatási szervnek a jelenléti ívek és a vizsgált időszakban (2011. szeptember 1. és 2011. december 31. között) alkalmazott osztálynaplóban tett, a tanulók tanóra jelenlétére vonatkozó bejegyzések összevetése, valamint a tanulókra lebontott féléves igazolt és igazolatlan mulasztások alapján kell megállapításokat tennie a felperes támogatás-felhasználásnak jogszerűségéről, valamint esetlegesen a visszafizetendő támogatás összegszerűségéről. 
Az döntés elvi tartalma
[41]	Amennyiben az eljárási jogsértés az ügyféli jogok gyakorlásának szükségtelen és aránytalan korlátozása révén súlyos, az érdemi döntés tartalmát is befolyásolja, úgy az az eljárás egészét teszi jogsértővé, másképpen megfogalmazva: sérti a tisztességes hatósági eljáráshoz való jogot [Alaptörvény XXIV. cikk (1) bekezdés].

[42]	A jogszerűtlen támogatás-felhasználás megállapítását az alapozza meg, ha a normatív állami hozzájárulás felhasználása, annak elszámolása követhetetlen, visszakereshetetlen, nem transzparens tanügyi nyilvántartásokon alapul.
Alkalmazott jogszabályok
[43]	2010. évi CLXIX. tv. 3. sz. melléklet Kiegészítő szabályok 10. d) pont; 20/1997. (II. 13.) Korm. rendelet 13. § (2) bekezdés, 13/A. §; 11/1994. (VI. 8.) MKM rendelet 34. § (4) bekezdés, 4. számú melléklet 5. pont. 
Záró rész
[44]	A felperes sikeres felülvizsgálati kérelmére tekintettel, a Pp. 270. § (1) bekezdése alapján az alperes köteles viselni a felperes felülvizsgálati eljárásban keletkezett költségeit. A kereseti és a felülvizsgálati eljárás illetéke az illetékekről szóló 1990. évi XCIII. törvény 5. §-a, valamint a 6/1986. (VI. 26.) IM rendelet 14. §-a értelmében az állam terhén marad. 

Budapest, 2016. október 4.

Dr. Kozma György sk. a tanács elnöke, Dr. Hörcherné dr. Marosi Ildikó sk. előadó bíró, Dr. Balogh Zsolt sk. bíró