A Kúria
mint felülvizsgálati bíróság
ítélete
Az ügy száma: Kfv.III. 35.651/2015/11.

A tanács tagjai: Dr. Sperka Kálmán a tanács elnöke, Dr. Kiss Árpád Lajos előadó bíró, Dr. Sugár Tamás bíró		

A felperes: felperes nevei Kft. 
A felperes képviselője: ... Ügyvédi Iroda, ügyintéző ügyvéd: Dr. ...) 

Az alperes: alperes nevea, mint a NAV Közép-magyarországi	Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatóság jogutódja

Az alperes képviselője: Dr. ... jogtanácsos

A per tárgya: vámügyben hozott közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálata
	
A felülvizsgálati kérelmet benyújtó fél: a felperes 

A felülvizsgálati kérelem sorszáma: 10.

Az elsőfokú bíróság neve, határozatának kelte és száma: a Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 2015. június 12. napján kelt 18.K. 31.044/2015/9. számú ítélete 
Rendelkező rész 
A Kúria a Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 18.K.31.044/2015/9. számú ítéletét hatályában fenntartja.
Kötelezi a felperest, hogy 15 napon belül fizessen meg az alperesnek 50.000 (ötvenezer) forint felülvizsgálati eljárási költséget. 
Kötelezi a felperest, hogy fizessen meg az államnak felhívásra további 28.000 (huszonnyolcezer) forint felülvizsgálati eljárási illetéket.
Az ítélet ellen felülvizsgálatnak nincs helye.
Indokolás
A felülvizsgálat alapjául szolgáló tényállás
[1]	A felperes 2011. évben általános forgalmi adó fizetési kötelezettségét az I. negyedévre vonatkozóan negyedéves gyakorisággal teljesítette, majd az adózás rendjéről szóló 2003. évi XCII. törvény (a továbbiakban: Art.) 1. számú melléklet B. pontjának (3) bekezdés ae) pontja szerint 2011. április hónapjától kezdődően havi bevallási gyakoriságra volt kötelezett.
[2]	A felperes általános forgalmi adó fizetési kötelezettségének az Art. 2. számú melléklet I. rész határidők 2. pontja és az Art. 35. §-a szerinti 2011. június 20-áig esedékes fizetési kötelezettségének csak késedelmesen, 2011. június 22. napján tett eleget. 
[3]	A felperes 2012. május 22. napján kérelmet terjesztett elő az elsőfokú hatóságként eljáró Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-budapesti Vám- és Pénzügyőri Igazgatóságánál import áfa biztosítása alóli mentességi igazolás kiadása iránt. 
[4]	Az elsőfokú hatóság 2012. augusztus 6. napján kelt 11360-7/2012. NAV DBVPIG számú határozatával a hatósági igazolvány kiadását megtagadta. A felperes fellebbezése folytán eljáró alperesi jogelőd a 2012. október 18. napján kelt, majd 2013. március 26-án módosított 6789-3/2012. NAV KMRVPF számú határozatával az elsőfokú határozatot helybenhagyta.
[5]	Az alperesi jogelőd a jogerős határozatában a közösségi vámjog végrehajtásáról szóló 2003. évi CXXVI. törvény (a továbbiakban: Vtv.) 48. § (2) bekezdése alapján rögzítette, hogy a felperesnek 2010. évben nem volt áfa kintlevősége, azonban 2011. évben áfa kintlevősége keletkezett, mivel általános forgalmi adó fizetési kötelezettségét 2011. június hónapjában késedelmesen teljesítette. Egyebekben a felperes ügyintézési határidő túllépésével kapcsolatos kifogására tekintettel megállapította, hogy az eljárási határidőket a hatóság betartotta. 
A kereseti kérelem
[6]	Az alperesi jogelőd határozatával szemben felperes keresetet terjesztett elő, melyre tekintettel a Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság a 2014. február 25. napján kelt 18.K.30.565/2013/10. számú jogerős ítéletével a felperes keresetét elutasította. 
[7]	A felperes felülvizsgálati kérelme folytán eljárt Kúria 2015. február 5. napján kelt Kfv.I.35.429/2014/5. számú végzésével az elsőfokú ítéletet hatályon kívül helyezte és az elsőfokú bíróságot új eljárás lefolytatására, új határozat hozatalára utasította figyelemmel arra, hogy a felperes a keresetlevelében indítványozta több tanú meghallgatását, amelyre nem került sor, ugyanakkor ennek elmaradását a bíróság nem indokolta.
Az elsőfokú ítélet
[8]	A Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság a megismételt eljárásban, ítéletével a felperes keresetét ismételten elutasította. A jogerős ítélet indokolása szerint a Vtv. 48. § (2) bekezdése egyértelműen meghatározza, hogy a tárgyévet megelőző két egymást követő naptári évet kell vizsgálni, tehát a 2012-ben benyújtott kérelem esetén a 2010. és 2011. éveket. A felperesnek 2011. évben áfa adónemben kintlevősége keletkezett, így az alperesi döntés a jogszabállyal nem volt ellentétes. Utalt arra, bár a felperes keresetében kifogásolta, hogy a vámhatóság által eljárásban bemutatott kintlevőségi lista az eljárásban többször változott, azonban ezen kifogást nem tartotta megalapozottnak figyelemmel arra, hogy a felperes vámtartozásai kapcsán a kintlévőség nem került megállapításra, az alperesi jogelőd elfogadta a felperes átvezetési kérelmét.
[9]	Az elsőfokú bíróság az ítéletben rámutatott továbbá, hogy az alperesi hatóságok az ügyintézési határidőt megtartották. Az eljárási határidő túllépése csak abban az esetben eredményezheti az alperesi határozat hatályon kívül helyezését, ha az ügy érdemére a túllépés kihatott volna. Az ügy érdeme a Vtv. 48. §-ában foglaltak szerint a kérelem megadása szempontjából azon feltételeknek való megfelelés, hogy keletkezett-e kintlevőség vagy sem. Az a tény viszont, hogy ennek megválaszolására az adóhatóság részéről olyan időpontban került sor, ami az alperes eljárásában az ügyintézési határidő meghosszabbítását és kétszeri meghallgatást jelentett, majd csak az azt követő határozathozatalt, nem hatott ki az ügy érdemére. A felperes sem a meghallgatás, sem a közigazgatási eljárás, sem a peres eljárás folyamán nem bizonyította azt, hogy az adóhatóságnál fennálló tartozására vonatkozó információ nem helytálló, sőt azt elismerte. 
A felülvizsgálati kérelem és ellenkérelem
[10]	A jogerős ítélettel szemben a felperes terjesztett elő felülvizsgálati kérelmet, melyben a jogerős ítélet hatályon kívül helyezését és elsődlegesen jogszabályoknak megfelelő új határozat hozatalát, másodlagosan az elsőfokú bíróság új eljárásra és új határozat hozatalára utasítását kérte.
[11]	A felülvizsgálati kérelmében a felperes kifejtette, hogy a felülvizsgált határozat a Vtv. 48. § (2) bekezdése a Vtv. 1. § (3) bekezdés 3. a) pontjában definiált kintlevőség fogalmán alapult, azonban a bíróság ezt a kintlevőség fogalmat nem megfelelően értelmezte. A felperes szerint ugyanis a kintlevőség a kérelem elbírálásának időpontjában a magyar állami adóhatóságnál, illetve a vámhatóságnál esedékességen túl meg nem fizetett tartozás. Ezzel szemben a bíróság azon megállapítása, hogy ténylegesen felperesnek kintlevősége állt volna fenn jogszabály- és iratellenes volt. A két naptári éven belül keletkezett tartozás csak akkor minősülhet egyben kintlevőségnek is, ha a tartozás a kérelem elbírálásának időpontjában is fennállt volna. A felperes a felülvizsgálati kérelmében utalt arra, hogy 2013. január 1. napjával megváltozott a Vtv. szövege, és a Vtv. 48. § (2) bekezdésének új szövegezése szerint már kintlevőségnek nem a kérelem elbírálásának időpontjában kellett fennállnia. 
[12]	A felperes felülvizsgálati kérelmében hivatkozott a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény (a továbbiakban: Ket.) 1. § (1) bekezdésében meghatározott méltányos eljárás kötelezettségének, 1. § (2) bekezdésében meghatározott szakszerűség és együttműködési kötelezettség, 1. § (4) bekezdésében foglalt szerzett jogok védelme és 2. § (3) bekezdése szerinti ügyre vonatkozó tények figyelembevételére vonatkozó alapelvek megsértésének kötelezettségeire, valamint arra, hogy az adóhatóság az eljárási határidőt elmulasztotta. 
[13]	Az alperes ellenkérelmében az elsőfokú ítélet hatályában történő fenntartását indítványozta. Okfejtése, hogy a felperes által hivatkozott Vtv. 48. § (2) bekezdése egyértelműen megfogalmazta a vizsgálandó időszakot, továbbá az 1. § (3) bekezdés 3. pontja szerinti vizsgálat a megbízható vámadós státuszra vonatkozott. Az alperes szerint a Vtv. 48. § (2) bekezdésének 2013. január 1. napjától hatályos szövegezése ténylegesen pontosította az engedély kiadásának feltételeit, azonban szigorúbb feltételeket határozott meg. Így egyrészt megbízható vámadósnak kellett lennie kérelmezőnek, azaz a kérelem elbírálásának időpontjában nem állhatott fenn tartozása, másrészt a tárgyévet megelőző 2 vagy 1 év viszonylatában sem lehetett az adóhatóságnál áfa jogcímen, illetve a vámhatóság felé más tartozása.
A Kúria döntése és jogi indokai
[14]	A felülvizsgálati kérelem az alábbiak szerint megalapozatlan.
[15]	A polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvény (a továbbiakban: Pp.) 275. § (1) bekezdés és (2) bekezdéseire figyelemmel felülvizsgálati eljárásban bizonyítás felvételének nincs helye. A Kúria a felülvizsgálati kérelem elbírálása során a rendelkezésre álló iratok alapján dönt. A jogerős határozatot csak a felülvizsgálati kérelem keretei között vizsgálhatja felül.
[16]	A felperes felülvizsgálati kérelme elsődlegesen a Vtv. 48. § (2) bekezdésének 2013. január 1. napját megelőzően hatályos szövege értelmezésére, ezen belül különösen a kintlévőség fogalmának értelmezésére irányult. A felperes állítása szerint ugyanis a Vtv. 48. § (2) bekezdése szerinti kintlévősége nem állt fenn, így teljesítette a jogszabályi feltételeket.
[17]	A Vtv. ezen időpontban hatályos 48. § (2) bekezdése szerint mentes az általános forgalmi adó biztosítása alól a vámigazgatási eljárásban az az adóalany, akinek folyamatos működés mellett a tárgyévet megelőző kettő egymást követő naptári éven belül nem keletkezett az állami adóhatóságnál általános forgalmi adó jogcímen kintlevősége, illetőleg a vámhatóságnál kintlevősége. A Vtv. 1. § (3) bekezdés 3) pontjából fakadóan megbízható vámadós az a személy, aki, illetve amelynek vezetője igazolja, hogy gazdasági tevékenységével összefüggő súlyos bűncselekmény miatt nem minősül büntetett előéletűnek, valamint akinek a kérelem elbírálása vagy a vámhatóság ellenőrzése időpontjában nincs a magyar állami adóhatóságnál, illetve vámhatóságnál engedély nélkül - az előírt vagy fizetési felszólításban meghatározott időtartamon túl meg nem fizetett tartozása (a továbbiakban: kintlevőség), továbbá valamely tagállam vámhatósága által végrehajtani kért vámtartozása és aki nyilatkozik arról, hogy nem áll csőd, felszámolási vagy végelszámolási eljárás alatt. 
[18]	A Vtv. 1. § (3) bekezdés 3. pontja értelmező rendelkezésként a jogszabály teljes szövegére vonatkozóan meghatározta a kintlevőség fogalmát. Ezen fogalom tartalmi elemeit összevetve a Vtv. 48. § (2) bekezdésében foglalt vizsgálati időszakkal megállapítható, hogy a kintlevőség a magyar állami adóhatóságnál, illetve vámhatóságnál engedély nélkül az előírt vagy fizetési felszólításban meghatározott időtartamon túl meg nem fizetett tartozás.
[19]	A Vtv. 48. § (2) bekezdése viszont ezen kintlévőség keletkezésének tilalmát írta elő, melyből következően helyesen foglalt állást az elsőfokú bíróság, amikor kimondta, hogy ezen jogszabályhely alkalmazása szempontjából a vizsgált időszakban bármikor felmerült kintlevőséget figyelembe kellett venni. Annak ekként nincs jelentősége, hogy ez a kintlevőség mennyi ideig állt fenn. A hatóságot méltányossági jogkör az igazolás kiadása kapcsán nem illette meg, így nem is értékelhette a felperes fizetési késedelmének időtartamát.
[20]	A felperes hivatkozott arra, hogy az alperesi jogelőd határozata az eljárási határidő elmulasztása miatt jogszabálysértő volt. A felülvizsgálati bíróság megállapította ezzel kapcsolatban hangsúlyozza, a felperes maga sem állította, illetve bizonyította, hogy az esetlegesen fennálló mulasztás az ügy érdemét érintette volna, továbbá ilyen körülmény a bírósági eljárásban sem merült fel.
[21]	Végezetül rámutat a Kúria, hogy ... tanúkénti meghallgatásának mellőzését az elsőfokú bíróság az ítélet 4. oldal első bekezdésében megindokolta, amellyel a Kúria egyetért, ezért az elsőfokú bíróság döntése ezen okból sem tekinthető jogszabálysértőnek.
[22]	A fentiekre tekintettel a Kúria a Pp. 275. §  (3) bekezdése szerint eljárva a jogerős ítéletet hatályában fenntartotta, minthogy a felülvizsgálattal támadott körben érdemi döntésre kiható jogszabálysértésben nem szenvedett.
Az döntés elvi tartalma
[23]	A Vtv. 48. § (2) bekezdésének értelmezése szempontjából a vizsgált két éves időtartam alatt bármikor keletkezett kintlevőséget figyelembe kell venni. A közigazgatási hatóságot ezzel kapcsolatban méltányossági jogkör nem illeti meg.
[24]	Az ügyintézési határidő elmulasztása csak abban az esetben vezethet a közigazgatási határozat jogszabálysértésének megállapítására, amennyiben az az ügy érdemére kihatott.
Záró rész
[25]	A Kúria a pervesztes felperest a Pp. 78. § (1) bekezdése alapulvételével kötelezte az alperes felülvizsgálati eljárási költségének megfizetésére.
[26]	A Kúria az Illetékekről szóló 1990. évi XCIII. törvény 50. § (1) bekezdése szerinti felülvizsgálati eljárási illeték megfizetésére a felperest kötelezte a 6/1986. (VI.26.) IM. rendelet 13. § (2) bekezdése értelmében, figyelembe véve, hogy a felülvizsgálati kérelmén 42.000 forint illetéket a per tárgyi illetékfeljegyzési joga ellenére illetékbélyegben lerótt.
Budapest, 2016. május 4.
Dr. Sperka Kálmán s.k. a tanács elnöke, Dr. Kiss Árpád Lajos s.k. előadó bíró, Dr. Sugár Tamás s.k. bíró	

A kiadmány hiteléül:
tisztviselő