A Kúria
mint felülvizsgálati bíróság
í t é l e t e

Az ügy száma: Kfv.IV.35.556/2019/5.	

A tanács tagjai: . Patyi András a tanács elnöke, Dr. Dobó Viola előadó bíró, 
. Varga Eszter bíró
	
A felperes: J. Mezőgazdasági Termelő, Kereskedelmi és Szolgáltató Kft.
                    .
	
A felperes képviselője: Dr. Jobbágy Ügyvédi Iroda
                                     .
		    ügyintéző: Dr. Jobbágy Krisztina ügyvéd)
	
Az alperes: alperes neve

Az alperes képviselője: Dr. Kovács Kond Ügyvédi Iroda
                                      
		      ügyintéző Dr. Kovács Kond ügyvéd)
	
A per tárgya: mezőgazdasági támogatás tárgyában hozott határozat felülvizsgálata
	
A felülvizsgálati kérelmet benyújtó fél: felperes
	
A felülvizsgálni kért jogerős határozat: Debreceni Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 18. K.27. 563/2019/6. számú ítélete
Rendelkező rész
A Kúria 

- 	a Debreceni Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 18. K.27. 563/2019/6. számú ítéletét - az indokolás módosításával - hatályában fenntartja;

- kötelezi a felperest, hogy fizessen meg az államnak felhívásra 70.000 (hetvenezer) forint felülvizsgálati eljárási illetéket.

Az ítélet ellen felülvizsgálatnak nincs helye.

I n d o k o l á s
A felülvizsgálat alapjául szolgáló tényállás
[1]	A felperes a 2017. évi egységes kérelem keretében az éghajlat és környezet szempontjából előnyös mezőgazdasági gyakorlatokra nyújtandó támogatás igénybevételének szabályairól szóló 10/2015. (III. 13.) FM rendelet (a továbbiakban: zöldítési rendelet) alapján 2017. május 15-én támogatási összeg kifizetése iránt terjesztett elő kérelmet a Magyar Államkincstárnál (a továbbiakban: elsőfokú hatóság). Az elsőfokú hatóság több tábla vonatkozásában rendelt el adategyeztetést, és a földhasználati jogosultság igazolására hívta fel a felperest. A felperes a felhívásra nyilatkozatot tett, melyhez földcsere megállapodást, alhaszonbérleti szerződést és haszonbérleti szerződéseket, valamint földhasználati lapot mellékelt.

[2]	Az elsőfokú hatóság 2018. április 4-én kelt 1924925790 iratazonosítójú, 318/5301/1362/1/2018. iktatószámú határozatával a felperes kérelmének részben helyt adott és a felperes részére 27.770.741 forint támogatási összeget állapított meg. A felperes által igényelt terület nagysága 1185,8972 hektár volt, melyből a hatóság 1130,413 hektárt fogadott el. A döntés indokolásában rögzítette, hogy a felperes a támogatásra vonatkozó jogszabályi feltételeknek csak részben felelt meg. Az ellenőrzés eredményeként - többek között  - 16 táblát érintően megállapította, hogy a felperes a táblák egészére nem rendelkezik jogszerű földhasználattal, 5 táblát érintően pedig a megállapított jogszerű földhasználati jogosultsága kisebb, mint az egységes kérelemben megjelölt terület, ezért az igényelt területet a mezőgazdasági, agrár- vidékfejlesztési, valamint halászati támogatásokhoz és egyéb intézkedésekhez kapcsolódó eljárás egyes kérdéseiről szóló 2007. évi XVII. törvény (a továbbiakban: Eljárási tv.) 44. § (4)-(7) bekezdése alapján csökkentette.
 
[3]	A felperes az elsőfokú határozattal szemben benyújtott fellebbezésében előadta, hogy a döntés jogszabálysértő, ugyanis a 62., 347., 385., 386., 387., 389., 390., 391., 392., 398., 399., 400., 401. és 403. táblák vonatkozásában jogszerű földhasználónak minősül, a 356., valamint a 406. táblák vonatkozásában észrevételt nem tett.

[4]	Az alperes a 2019. január 2-án kelt AJF/153/2019. számú határozatával az elsőfokú határozatot helybenhagyta. Döntésében kifejtette, hogy felperesnek a kérelem benyújtására nyitva álló határidő utolsó napjára - mely a 2017. támogatási év esetében 2017. június 9. volt - kell a jogszerű földhasználatát igazolnia. Ezzel összefüggésben utalt az Európai Mezőgazdasági Garanciaalapból, valamint a központi költségvetésből finanszírozott egyes támogatások igénybevételével kapcsolatos eljárási szabályokról szóló 22/2016. (IV. 05.) FM rendelet (a továbbiakban: FM rendelet) 16. § (1) bekezdésére, kiemelve, hogy a benyújtás határideje jogvesztőnek minősül. A 62. táblát érintően az igényelt 10,5576 hektárból csak 5,6878 hektárt, a 347. parcella vonatkozásában 2,20 hektár helyett 0,6313 hektár területet fogadott el. A 386. tábla vonatkozásában rögzítette, hogy az lefedi a Hajdúszoboszló .../4 és 0813/12 helyrajzi számú területeket. A .../12 hrsz. alatti terület használatának igazolására csatolt földcsere szerződést nem fogadta el az az indokkal, hogy azt az Eljárási tv. 44. § (7) bekezdése nem nevesíti. A 0813/4 hrsz. alatti terület vonatkozásában kifejtette, hogy a mellékelt alhaszonbérleti szerződés nem megfelelő a használat igazolására, mert a felperes a területre a földhasználati nyilvántartás adatai alapján nem bejegyzett földhasználó. A 387. tábla kapcsán az alperes álláspontja szerint a 2014. október 8-án kelt alhaszonbérbe adásról szóló szerződés a támogatás szempontjából figyelembe nem vehető, mert a tulajdonos tulajdonszerzésére csak 2016. január 22-én került sor. A felperesnek 2017. július 9-én sem földhasználata, sem tulajdonjoga nem volt bejegyezve, ezért az igényelt terület nem támogatható. A 389., 390., 391., 392., 398. és 399. táblákat - melyek részben lefedik a Hajdúszoboszló külterület ... helyrajzi számot - együttesen vizsgálta az alperes és megállapította, hogy a felperes földhasználata 2015-ben törlésre került, a benyújtott földcsere megállapodást pedig továbbra sem tartotta összhangban állónak az Eljárási tv. 44. § (7) bekezdése rendelkezéseivel. A 400. tábla kapcsán sem rendelkezett a felperes tulajdonjoggal vagy bejegyzett földhasználattal, a csatolt földcsere szerződés alapján a kérelmezett terület nem volt támogatható.
A kereseti kérelem és az alperes védekezése
[5]	A felperes kereseti álláspontja szerint az alperes megsértette - egyebek mellett  -  az Eljárás tv. 44. § (7) bekezdés c) pontját, amikor nem fogadta el a 386., 389., 390., 391., 392., 399. és 400. táblák jogszerű földhasználatának igazolására a csatolt földcsere megállapodásokat. Kifejtette, hogy az Eljárási tv. 44. § (7) bekezdése azokat a szerződéseket sorolja fel, amelyek a földhasználati jog átengedésére alkalmasak a mező- és erdőgazdasági földek forgalmáról szóló 2013. évi CXXII. törvény (a továbbiakban: Földforgalmi tv.) 38. § (1) bekezdése alapján. A földcsere megállapodásokat a felek azonban nem a Földforgalmi tv., hanem a termőföldről szóló 1994. évi LV. törvény (a továbbiakban: Tftv.) hatálya alatt kötötték, mely törvény nem tartalmazott konkrét típusfelsorolást. A Földforgalmi tv. hatálybalépése nem eredményezte a korábban kötött szerződések semmisségét, ezért a Tftv. hatálya alatt jogszerűen létrejött szerződések továbbra is fennmaradtak, érvényesek és hatályosak, a felperes földhasználati jogosultságát megfelelően igazolják. Az alperes nem tett eleget tényállás tisztázási kötelezettségének, amikor a földhasználat igazolására alkalmas bizonyítékot anélkül mellőzte, hogy vizsgálta volna a megállapodás létrejöttének idejét és megkötésének jogszerűségét.

[6]	A 62. tábla vonatkozásában az alperes indokolási kötelezettségének megsértésére hivatkozott. A 385. táblához kapcsolódó haszonbérleti szerződés alapján álláspontja szerint a földhasználati jogosultsága igazolt, mert a szerződés a kiskorú tulajdonos törvényes képviselőjének hozzájárulásával jött létre. A 386. táblához kapcsolódóan földhasználati lapot, a Hajdúszoboszló ... helyrajzi számú összesen 6 tábla (398; 399; 389; 390., 391. és 392. táblák) területét érintően haszonbérleti és alhaszonbérleti szerződéseket csatolt, melyek a földhasználati jogosultságot 2019. december 31-ig igazolják. A 401. tábla vonatkozásában a benyújtott földbérleti szerződésre hivatkozott, amelyet az alperesnek hivatalból kellett volna figyelembe vennie a földhasználati jogosultság igazolásaként. Mindezen indokok alapján kérte az alperes határozatának az elsőfokú határozatra kiterjedő hatályon kívül helyezését és az elsőfokú hatóság új eljárásra kötelezését. A felperes keresetében az alperesi határozat rendelkezéseit az 50., 347; 356., 403. és 406. táblákat érintően nem vitatta.

[7]	Az alperes védiratában a kereset elutasítását kérte. Hangsúlyozta, hogy az Eljárási tv. 38. § (8) bekezdése alapján a felperesnek kell a jogosultsági feltételek meglétét hitelt érdemlően bizonyítania. Álláspontja szerint a fellebbezés benyújtását követően bejegyeztetett földhasználatra, mint bizonyítékra a felperes nem hivatkozhat, saját felróható magatartása következményeit azzal már nem orvosolhatja.

Az elsőfokú ítélet

[8]	A Debreceni Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 2019. június 20-án kelt ítéletében az alperes támadott határozatát megsemmisítette és az alperest új eljárás lefolytatására kötelezte. A felperes keresetét csupán a 62. és 385. táblákra, valamint a 386. táblához tartozó .../4 helyrajzi számú ingatlan 0,6833 hektár nagyságú területére vonatkozóan tartotta megalapozottnak és e körben rendelte el az új eljárást. Ezt meghaladóan a kereseti kérelmet elutasította, megállapítva, hogy a határozat egyéb megállapításai jogszerűek vagy felperes kereseti kérelmével eredetileg sem voltak érintettek. A megismételt eljárásra adott iránymutatásában előírta, hogy az alperesnek a 62. táblát érintően indokolási kötelezettségének eleget kell tennie, a 385. és 386. táblák jogszerű földhasználatának igazoltságát az ítéletben hivatkozott bírósági gyakorlat szem előtt tartásával kell vizsgálni. Amennyiben a felperes jogszerű földhasználatát igazoló, 2014. szeptember 1. napján kelt alhaszonbérleti szerződést megdöntő körülmény az eljárásban a támogatási időszakot érintően nem merül fel, úgy ezen területekre a felperes támogatásra való jogosultsága nem tagadható meg.

[9]	A bíróság a felülvizsgálati kérelemben vitatott földcsere megállapodások kérdéskörének vizsgálata során az FM rendelet 22. § (2) és (3) bekezdéséből kiindulva rögzítette, hogy a jogszerű földhasználat igazolásaként az Eljárási tv. 44. § (7) bekezdésében felsorolt dokumentumok közül kizárólag az fogadható el, mely a megkötése időpontjában hatályos jogszabályok alapján érvényes földhasználati, vagy föld hasznosítására irányuló jogcímet igazol. A földcsere megállapodás 2008. évi megkötésének időpontjában hatályos Tftv. 12. §-ára, 12/A. §-ára, 13- 23. §-aira, 24. §-ára, 24/A. §-ára, 25. §-ára, 25/A. § (1) bekezdésére és 25/B. § (1) bekezdésére hivatkozással a bíróság azt állapította meg, hogy azok alapján sem volt kizárt a haszonbérleti vagy alhaszonbérleti szerződés, illetőleg a Tftv. hivatkozott rendelkezései között szereplő használati jogcímet megalapozó szerződések bármelyikének a megkötése. A földcsere megállapodás ebbe a körbe tartozónak nem volt tekinthető. A felperesnek már a szerződés keltének időpontjában lehetősége lett volna az akkori szabályok szerint nevesített, használat jogszerű igazolására alkalmas szerződéstípus alkalmazása mellett igazolni a jogszerű használatot. Ilyen szerződéstípust, sem a Polgári Törvénykönyvről szóló 1959. évi IV. törvény (régi Ptk.), sem az azt felváltó 2013. évi V. törvény (új Ptk.) nem nevesít. Felperes továbbá egyetlen tábla vonatkozásában nem hivatkozott arra, hogy a földcsere megállapodásokon alapuló használat joga önhibáján kívüli okból nem került bejegyzésre a földhasználati nyilvántartásba.

[10]	A bíróság a 386. táblát érintő Hajdúszoboszló külterület .../12 hrsz. alatti mezőgazdasági terület kapcsán kiemelte, hogy a felperes elsőként a kereseti kérelméhez csatolt földhasználati lapot, melyen a bejelentés időpontja 2018. október 18., ezért az a földhasználat igazolására alkalmas okiratként az Eljárási tv. 57/A. § (5) bekezdése és a közigazgatási perrendtartásról szóló 2017. évi I. tv. (a továbbiakban: Kp.) 78. § (4) bekezdése alapján figyelembe már nem volt vehető. Ezen okból a bíróság a 400. tábla kapcsán benyújtott földhasználati lapokat sem fogadta el. Hangsúlyozta, hogy a fellebbezés benyújtását követő közel öt hónappal később kezdeményezett földhasználati nyilvántartásba történő bejegyzéssel együtt a felperes nem volt elzárva attól, hogy igazolását a folyamatban lévő jogorvoslati eljárásban benyújtsa, ahogyan azt sem valószínűsítette, hogy a későbbi bejegyzésre önhibáján kívüli ok miatt került sor.

A felülvizsgálati kérelem és ellenkérelem

[11]	A jogerős ítélet ellen a felperes nyújtott be felülvizsgálati kérelmet, kérve annak hatályon kívül helyezését és az alperes új eljárás lefolytatására és új határozat meghozatalára utasítását. A felülvizsgálati kérelem befogadhatósága körében Kp. 118. § (1) bekezdés b) és d) pontjára hivatkozott.

[12]	Felperes álláspontja szerint az ítélet sérti az FM rendelet 22. § (3) bekezdését, az Európai Mezőgazdasági Garancia Alapból finanszírozott egységes területalapú támogatás (SAPS) 2008. évi igénybevételével kapcsolatos egyes kérdésekről szóló 39/2008. (III. 29.) FVM rendelet (a továbbiakban: 39/2008. (III. 29.) FVM rendelet) 3. §-át és 4. § (6) bekezdését, a Tftv. 11. § (1) bekezdését, valamint a Pp. 279. § (1) bekezdését. Felülvizsgálati kérelmében kizárólag az elsőfokú bíróságnak a 386., 389., 390., 391., 392., 399. és 400. táblákhoz kapcsolódó földcsere megállapodásokra vonatkozó megállapításait támadta. Hivatkozása szerint az elsőfokú bíróság nem volt tekintettel arra, hogy a Tftv. nem írt elő formakényszert a használatra irányuló szerződésekre, ezért a tulajdonosoknak lehetőségük volt átengedni a földhasználatot bármilyen szerződéstípusban. Hangsúlyozta, hogy a Tftv. és a Földforgalmi tv. szabályozási módszere e tekintetben eltérő.

[13]	A felperes hivatkozott a Tftv. 11. § (1) bekezdésében foglalt utaló rendelkezésre, mely háttér-jogszabályként a Ptk.-t jelöli ki a földhasználat keletkezése tekintetében. Kiemelte, hogy a Ptk. a szerződési szabadság alapelvén épül fel, ezért a földhasználat atipikus szerződés keretében is átengedhető volt. Az Eljárási tv. 44. § (7) bekezdése felsorolja azokat a szerződéseket, amelyek keretein belül lehetőség van a földhasználat átengedésére, ezzel elismeri, hogy a földhasználat fennállásához elegendő a tényszerűség. A földcsere megállapodás a megkötésekor hatályos jogszabályoknak megfelelően jött létre, ezért az a használat átengedésére alkalmas olyan okirat, mely igazolja földhasználat tényszerűségét. A Földforgalmi tv. hatálybalépése nem eredményezte a korábban kötött földhasználati szerződések megszűnését. Az elsőfokú bíróság azzal, hogy a földcsereszerződést mellőzte a figyelembe vett okiratok köréből, megsértette az FM rendelet 22. § (3) bekezdését. A földcsere ugyanis a megkötése időpontjában hatályos jogszabályok alapján a föld hasznosítására irányuló érvényes jogcímnek minősült, ezáltal a megállapodás megfelelt az FVM rendelet által megkívánt olyan okiratnak, amely alapján a felperes tényleges földhasználata kétséget kizáróan megállapítható.

[14]	A felperes szerint az elsőfokú bíróság tévesen mérlegelte a keresetben előadottakat, melyekből a hivatkozott jogszabályba ütköző következtetést vont le, megsértve ezzel a polgári perrendtartásról szóló 2016. évi CXXX. törvény (a továbbiakban: Pp.) 279. § (1) bekezdését.

[15]	Az alperes felülvizsgálati ellenkérelmében a jogerős ítélet hatályában fenntartását kérte.
A Kúria döntése és jogi indokai
[16]	A felülvizsgálati kérelem nem megalapozott.
[17]	A Kp. 120. § (5) bekezdése alapján a felülvizsgálati eljárásban bizonyítás felvételének nincs helye, a Kúria a felülvizsgálati kérelem elbírálása során a jogerős határozat meghozatalakor rendelkezésre álló iratok és bizonyítékok alapján dönt. A Kúria előtti eljárásban is érvényesül a kérelemhez kötöttség elve, ezért a felülvizsgálat tárgyát a jogerős ítéletnek csak a felülvizsgálati kérelemmel támadott földcsere megállapodás kérdéskörét vizsgáló rendelkezései képezték.
[18]	A felülvizsgálati kérelem alapján a Kúriának abban a kérdésben kellett állást foglalnia, hogy a jelölt táblák vonatkozásában a földcsere érvényes földhasználati jogcímnek minősült-e a megállapodás megkötésének (2008. december 17.) időpontjában hatályos jogszabályok alapján, és ha igen, az erről szóló szerződés alkalmas dokumentumként elfogadható-e felperes jogszerű földhasználói minősége igazolására.
[19]	A földhasználati nyilvántartás adatai alapján a földcsere megállapodással érintett táblák 1998. szeptember 1- 2008. szeptember 1. között, majd - a földhasználatnak a 2008. december 17-én kelt megállapodással 2018. szeptember 1-ig történő meghosszabbítására figyelemmel - 2015. május 15-ig, a bejegyzett földhasználat törlésének időpontjáig voltak a felperes használatában.
[20]	A felperes egységes kérelmében a zöldítési rendelet alapján igényelt támogatás kifizetésére is igényt tartott. A zöldítési rendeletnek a támogatás feltételeiről rendelkező 3. § (1) bekezdése alapján:  "E rendelet szerinti támogatásra jogosult az 1307/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 43. cikk (1) bekezdése alapján éghajlat és környezet szempontjából előnyös gyakorlatok folytatására kötelezett, egységes területalapú támogatásra jogosult mezőgazdasági termelő, aki a tárgyévben egységes kérelmet nyújt be és teljesíti az 1307/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (a továbbiakban: 130762013/  EU-rendelet)  III. Cím III. Fejezetében és az e rendeletben foglalt feltételeket.
[21]	A támogatás igénybevételének tehát az egységes területalapú támogatásra való jogosultság az alapvető feltétele. A mezőgazdasági termelők részére nyújtandó közvetlen támogatás igénybevételére vonatkozó szabályokról szóló 8/2015 (III. 13.) FVM rendelet 2. § (1) bekezdése alapján mezőgazdasági termelő akkor részesülhet közvetlen támogatásban, ha az 1307/2013/EU rendelet 32. cikke értelmében támogatható földterülettel jogszerű földhasználóként rendelkezik. A Kúria álláspontja szerint az elsőfokú bíróság jogszabálysértés nélkül állapította meg, hogy a felperes kérelme ezen feltételnek nem felelt meg. 
[22]	A felülvizsgálati kérelemben foglaltakkal összefüggésben az alábbiakra mutat rá.
[23]	I. A támogatás iránti eljárásokban az Eljárási tv. 38. § (8) bekezdése értelmében az intézkedésekben való részvétel során az ügyfélnek kell a jogosultsági feltételek meglétét hitelt érdemlően bizonyítania.
[24]	Az 1307/2013/EU rendelet végrehajtásához szükséges intézkedéseket az FM rendelet állapítja meg. [28. § a) pont] Az FM rend. 2. § (1) bekezdése d) pontja alapján a rendelet hatálya a zöldítési rendelet szerinti támogatásokra is kiterjed. Ha az ügyfél földhasználatának jogszerűsége vonatkozásában kétség merül fel, az FM rendelet 10. § (4) bekezdésében írtak szerint a Kincstár az Eljárási törvény 44. §-a szerint jár el.
[25]	Az Eljárási tv. 44. § (4) bekezdése alapján - amely a fentiek szerint az ügyben alkalmazandó - az ügyfelet a kérelmében megjelölt mezőgazdasági területekre nézve jogszerű földhasználónak kell tekinteni, amíg annak vonatkozásában kétség nem merül fel. Vonatkozik ez arra az esetre is, ha a mezőgazdasági és vidékfejlesztési támogatási szervnek a 46. § alapján lefolytatott ellenőrzési eljárása alapján kerül megállapításra, hogy az ügyfél a fentiekben hivatkozott 44. § (7) bekezdés alapján jogszerű földhasználónak minősül. A jogszabályhely az 1307/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 4. cikk e) pontjára hivatkozik a támogatástípus körének kijelölésekor.
[26]	Az Eljárási törvény 47. § (3) bekezdése a hatóság eljárásában a kérelem megalapozottsága ellenőrizhetőségét a döntést megelőzően és azt követően is lehetővé teszi. A 46. § (2) bekezdése szerinti ellenőrzés során vizsgálni kell, hogy a kérelemben foglalt adatok, tények, körülmények megfelelnek-e a valóságnak, az intézkedésben való részvétel feltételeit megállapító jogszabályban. Felperes az egységes kérelemben a támogatható területként megjelölt táblák vonatkozásában jogszerű földhasználatáról nyilatkozott.
[27]	Az FM rendelet 22. § (2) bekezdése az Eljárási törvény 44. §-ával összhangban rendelkezik akként, hogy "[a]z ügyfél földhasználati jogosultságát a Kincstár az Eljárási törvény 22. § (2) bekezdésében szabályozottaknak megfelelően, a 44. § (7) bekezdése szerinti dokumentumok alapján vizsgálhatja. Az Eljárási törvény 2015. évi XCIX. tv. 1. § (1) bekezdésével megállapított 44. § (4) bekezdése egy megdönthető vélelmet állít fel, miszerint az ügyfelet a kérelmében megjelölt mezőgazdasági területekre nézve mindaddig jogszerű földhasználónak kell tekinteni, amíg e megállapítás valódiságát illetően kétség nem merül fel. 
[28]	A felperesnek a használat jogosultságát azért kellett igazolnia, mert a földhasználati nyilvántartás adatai alapján a földcserével érintett táblák vonatkozásában a felperes bejegyzett földhasználattal a kérelem benyújtására nyitva álló határidő utolsó napján nem rendelkezett. A földhasználat jogszerűségét illetően tehát kétség merül fel az elsőfokú hatósági eljárásban, ezért a mezőgazdasági igazgatási szerv az Eljárási törvény 44. § (6) bekezdése betartásával hívta fel a felperest földhasználata jogszerűségének igazolására.
[29]	A területalapú jellegű támogatások igénybe vétele során a kérelmet benyújtó ügyfélnek törvényben meghatározott módon igazolnia kell a földhasználatának jogszerűségét és tényszerű fennállását. Az uniós rendelkezések (1307/2013/EU rendelet, 640/2014/EU rendelet) alapján a támogatás annak folyósítható, aki az adott területtel ténylegesen rendelkezik. Az Eljárási törvény 44. § (7) bekezdése a jogszerűség megállapítása körében sorrendiség felállításával határozza meg az érvényes földhasználati jogcímeket és azok igazolására alkalmas okiratokat. 
[30]	A jogszerűség igazolására vonatkozóan az adott támogatás igénybevételének eljárási szabályait megállapító FM rendelet 22. § (3) bekezdése speciális rendelkezést tartalmaz. Kimondja, hogy "[a]z Eljárási törvény 44. § (7) bekezdésében felsorolt, jogszerű földhasználat igazolásaként elfogadható okiratok közül - amennyiben a jogszerű földhasználat igazolása földhasználati szerződéssel történik - a Kincstár kizárólag azt fogadja el, amely a megkötése időpontjában hatályos jogszabályok alapján érvényes földhasználati, vagy föld hasznosítására irányuló jogcímnek minősül."  A földhasználatot felperes a haszonbérelt földjeire vonatkozóan kötött földcseréről szóló megállapodással kívánta igazolni, mely jogcímet igazoló okiratot az Eljárási törvény a 44. § (7) bekezdés haszonbérletre vonatkozó c) pontjában külön nem nevesíti, miután a Földforgalmi tv. 38. § (1) bekezdése érvényes földhasználati jogcímként azt nem ismeri el.
[31]	A csatolt okiratok megkötésének időpontjában, 2008. december 17-én a termőföld forgalmát, a tulajdonszerzésre és használatra vonatkozó rendelkezéseket a 2014. május 1. napjáig hatályban volt Tftv. szabályozta, melynek III. fejezete határozza meg azokat a jogcímeket, amelyen a termőföld használata átengedhető. A Tftv. 12/A. § csak integrált földhasználat esetén teszi lehetővé, hogy adott esetben a haszonbérlők egymás között a földhasználatot a haszonbérbe adó hozzájárulásával elcseréljék. 
[32]	A felperes által becsatolt megállapodásból egyrészt nem tűnik ki, hogy a földcserére a termelési integráció megvalósítása érdekében került sor, másrészt a megállapodás kizárólag a haszonbérlők között jött létre, mely nem tartalmazza a haszonbérbeadók írásbeli hozzájáruló nyilatkozatát, ezáltal a Tftv. 12/A. §-ában feltételek nem teljesültek. Mindebből az következik, hogy a földcsere megállapodás a megkötése időpontjában hatályos jogszabályok előírásainak sem felelt meg, ennélfogva az nem alkalmas okirat a jogszerű használat átengedésére.
[33]	Téves a felperes azon hivatkozása, hogy a Tftv. 11. § (helyesen 12. §) első bekezdése azzal, hogy a földhaszonbérlet tekintetében háttérjogszabályként a szerződési szabadság alapelvén felépülő régi Ptk. rendelkezéseit jelöli meg, lehetővé teszi atipikus szerződés megkötését is. A Kúria álláspontja szerint e törvényi rendelkezésből ilyen jogkövetkeztetés nem vezethető le. Az utaló szabály mindössze azt jelenti, hogy a termőföld haszonbérletére a régi Ptk. haszonbérletre vonatkozó általános rendelkezéseit a Tftv. 13-23. §-okban rögzített különös szabályokban foglalt eltérésekkel kell alkalmazni.
[34]	A jogerős ítélet mivel érdemben helytállóan állapította meg, hogy a használat jogszerű igazolására a földcsere megállapodás nem fogadható el, mivel az a megkötése időpontjában sem felelt meg a földek hasznosítására irányuló érvényes jogcímnek, nem sérti az FVM rendelet 22. § (3) bekezdését. Az FM rendelet 22. § (2) bekezdésének második fordulata alapján "a jogszerű földhasználattal nem igazolt területek után az ügyfél nem jogosult támogatásra", így ezen területeket az alperesnek jogosulatlanul igényelt területként kellett figyelembe vennie.
[35]	A felülvizsgálati kérelemben megjelölt 39/2008. (III. 29.) FVM rendelet 3. § és 4. § (6) bekezdésére, mint megsértett jogszabályi rendelkezésekre a felperes keresetlevelében nem utalt, ezért nem tartalmaz a jogerős ítélet e jogsértések kapcsán érdemi megállapításokat. A Kp. 117. § (3) bekezdése alapján a felülvizsgálati kérelemben nem lehet hivatkozni új jogalapra és olyan új tényre, körülményre, amely nem volt sem az elsőfokú, sem a másodfokú eljárás tárgya. Ennek okán a Kúria mellőzte a hivatkozott jogsértések érdemi vizsgálatát.
[36]	A felperes a bizonyítékok téves mérlegelésére pedig anélkül hivatkozott jelen felülvizsgálati eljárásban, hogy pontosan rögzítette volna annak mibenlétét. A felülvizsgálati kérelem ugyanis nem tartalmazza, hogy melyek voltak azok a tények és/vagy bizonyítékok, amelyeket az eljáró bíróság az ítéleti döntés meghozatala során figyelmen kívül hagyott, szemben a jogerős ítélettel, mely a felperes valamennyi hivatkozására részletes és kimerítő indokolást adott az alkalmazott jogszabályok pontos felhívásával és a perben csatolt okiratok értékelése során levont okszerű jogkövetkezmények megjelölésével. A bizonyítékok felülmérlegelésére okot adó körülmény (kirívóan okszerűtlen mérlegelés) a felülvizsgálati kérelem alapján nem merült fel, ezért a Pp. 279. § (1) bekezdését sem sértette meg az elsőfokú bíróság.
[37]	A már kifejtettek szerint a felülvizsgálni kért határozat a jogszabályoknak megfelel, ezért azt a Kúria azt az indokolás módosításával a Kp. 121. § (2) bekezdése alapján hatályában fenntartotta.
A döntés elvi tartalma
[38]	A jogszerű földhasználói minőség igazolására csak az Eljárási tv. 44. § (7) bekezdésében felsorolt okiratok fogadhatók el. Ezek körébe a földcsere megállapodás csak akkor tartozhat, ha az a megkötése időpontjában hatályos jogszabályok alapján a földek hasznosítására irányuló érvényes jogcímet igazolt.
Záró rész
[39]	A Kúria a felülvizsgálati kérelmet a Kp. 115. § (2) bekezdése alapján alkalmazandó 107. § (1) bekezdése szerint tárgyaláson kívül bírálta el.
[40]	A Kp. 35. § (1) bekezdése alapján alkalmazandó Pp. 82. § (3) bekezdése alapján a perköltség megfizetéséről nem rendelkezett az annak követelésére jogosult alperes általi felszámítása hiányában.

[41]	A felperes felülvizsgálati kérelme eredményre nem vezetett, ezért az illetékekről szóló 1990. évi XCIII. törvény (a továbbiakban: Itv.) 50. § (1) bekezdése szerinti mértékű, a 39. § (3) bekezdés d) pontja alapján számított és a 62. § (1) bekezdés h) pontja értelmében feljegyzett felülvizsgálati eljárási illetéket - figyelembe véve a Kp. 35. § (1) bekezdése alapján alkalmazandó Pp. 102. § (1) bekezdését is - viselni köteles.

[42]	Az ítélet ellen a Kp. 116. § d) pontjára figyelemmel nincs helye felülvizsgálatnak.

Budapest, 2019. november 27.

. Patyi András s.k. a tanács elnöke, Dr. Dobó Viola s. k. előadó bíró, Dr. Varga Eszter s.k.bíró