A Kúria
mint felülvizsgálati bíróság
ítélete
Az ügy száma: Kfv.I.35.546/2016/3.

A tanács tagjai: . Hajnal Péter a tanács elnöke, Huszárné dr. Oláh Éva előadó bíró,
 dr. Heinemann Csilla bíró
	
A felperes: felperes neve 	
A felperes képviselője: dr. Varga Attila ügyvéd (fél címe)
	
Az alperes: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága  

Az alperes képviselője: dr. Fodor-Marosújvári Eszter jogtanácsos
	
A per tárgya: adóügyben hozott közigazgatási határozat

A felülvizsgálati kérelmet benyújtó fél: alperes
	
A felülvizsgálni kért jogerős határozat: Kaposvári Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 1.K.27.320/2015/12/II. számú ítélet

Rendelkező rész 

A Kúria a Kaposvári Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 1.K.27.320/2015/12/II. számú ítéletének a felülvizsgálati kérelemmel nem támadott részét nem érinti, támadott részében hatályon kívül helyezi, és a felperes keresetét teljes körűen elutasítja.

Kötelezi a felperest, hogy 15 napon belül fizessen meg az alperesnek 500.000 (ötszázezer) forint együttes elsőfokú és felülvizsgálati perköltséget. 

Kötelezi a felperest, hogy fizessen meg az államnak - külön felhívásra - 1.039.400 (egymillió-harminckilencezer-négyszáz) forint kereseti és 1.732.300 (egymillió-hétszázharminckétezer-háromszáz) forint felülvizsgálati eljárási illetéket.

Az ítélet ellen felülvizsgálatnak nincs helye.

Indokolás
A felülvizsgálat alapjául szolgáló tényállás
[1]	Az elsőfokú adóhatóság a 2009-2010. évekre szja és százalékos EHO adónemekben bevallások vizsgálatára irányuló ellenőrzést folytatott le felperesnél. Az adóigazgatási eljárás során a felperes nyilatkozott forrásairól, több előadást tett, házastársánál többletjövedelmet nem jelölt meg, annak figyelembe vételét nem kérte. Az ellenőrzés megállapítása szerint a felperes kiadásai, vagyongyarapodása nem állt arányban adózott jövedelmeivel és igazoltan megszerzett adómentes bevételeivel, ezért az adózás rendjéről szóló 2003. évi XCII. tv. (a továbbiakban: Art.) 108.§ (1) és 109.§ (1) bekezdései alapján becslést alkalmaztak. A revízió adatai alapján keletkezett elsőfokú határozatot az alperes a 3146614720/2015. számú (3146639446. ügyszámú)  határozatával megváltoztatta és így a felperes terhére az ellenőrzött adónemekben összesen 17.322.652 forint adóhiánynak minősülő adókülönbözetet állapított meg, adóbírságot szabott ki és késedelmi pótlékot számított fel. 

Az elsőfokú ítélet
[2]	Az elsőfokú bíróság a felperes keresetét kisebb részben megalapozottnak értékelte, és jogerős ítéletével az alperesi határozatot az elsőfokú határozatra is kiterjedően hatályon kívül helyezte és az elsőfokú hatóságot új eljárás lefolytatására kötelezte.

[3]	Alaptalannak tekintette a .. Banktól származó bakszámlakivonatot, a R., A. T., S. Srl. által nyújtott kölcsönök vizsgálatát, a F. T. részére nyújtott kölcsönt kiadásnak minősítő alperesi megállapítást, a 2005-2006. években megszerzett jövedelmek figyelembe nem vételét, a nyitó tétel összegét, a becslés alkalmazhatóságát vitató kereseti kérelmeket. 

[4]	Ugyanakkor alaposnak találta a házastársi jövedelem, mint forrás figyelembe vételére vonatkozó, az első tárgyalást követően tett felperesi előadást. Vizsgálta, hogy előterjesztésére a Polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. tv. (a továbbiakban: Pp.) 335/A.§ (1) bekezdése szerinti határidőn belül került-e sor. Rögzítette, hogy a vagyonmérleget és a becslés jogalapját a felperes határidőben vitatta, a háztartás két keresős jellegére pedig már a közigazgatási eljárásban hivatkozott. A Kúria Kfv.I.35.130/2015/7., Kfv.V.35.307/2015/5., Kfv.I.35.206/2015/4. számú ítéletinek, valamint a 2/2011. (V.9.) KK vélemény alkalmazásával megállapította, hogy a becslés feltételeinek fennállta tekintetében a házastársi vagyonközösség vizsgálatára való hivatkozás nem új kereseti kérelem, hanem új bizonyíték, amelynek előterjesztésétől a felperes az első tárgyalást követően sincs elzárva. A perbeli tanúbizonyítás alapján megállapította, hogy a vagyonközösség fennállt, bevételeiket, kiadásaikat közösen kezelték, nincs akadálya a források ilyetén figyelembevételének. Alperes határozatát az elsőfokú határozatra is kiterjedően ezen okból helyezte hatályon kívül azzal, hogy a megismételt eljárás során kizárólag azt kell vizsgálni, hogy a felperes korábbi házastársánál a vagyonmérleg felállítása esetén volt-e felperes javára átvezethető, kiadásaira fedezetet nyújtó forrástöbblet.

A felülvizsgálati kérelem és ellenkérelem
[5]	Az alperes felülvizsgálati kérelmében a házastárs jövedelmének figyelembe vehetősége kapcsán kérte a jogerős ítélet hatályon kívül helyezését és elsődlegesen a felperes keresetének elutasítását, másodlagosan az elsőfokú bíróság új eljárás lefolytatására és új határozat hozatalra utasítását kérte. Álláspontja szerint a jogerős ítélet ebben a körben sérti a Pp. 335/A.§ (1) bekezdését.

[6]	A felperes csak az első tárgyalást követően hivatkozott arra, hogy az ellenőrzött időszakban fennálló vagyonközösségre tekintettel volt házastársa jövedelmeit is figyelembe kellett volna venni. Ezzel nem a korábban már előadottakhoz kapcsolódóan terjesztett elő új bizonyítékot, hanem a teljesen új forrást jelölt meg, amire már nem lett volna módja, az tiltott keresetkiterjesztés. 

[7]	Előadta, hogy a házastársi vagyonközösségből adódó forrástöbbletet az alperes egyébként sem veheti hivatalból figyelembe, arra már az adóigazgatási eljárásban a felperesnek kellett volna hivatkozni, amire azonban nem került sor. A Kúria Kfv.II.37.101/2015/5. számú ítélete folytán pedig megállapítható, hogy az új, közigazgatási eljárásban meg nem jelölt bizonyítékok perbeli előterjesztésének korlátja van.

[8]	A felperes nem adott elő ellenkérelmet. 

A Kúria döntése és jogi indokai
[9]	Az alperes felülvizsgálati kérelme alapos. 

[10]	A Kúria a Pp. 272.§ (2) és 275.§ (2) bekezdéseinek megfelelően a jogerős ítéletet csak a felülvizsgálati kérelem keretei között, az ott megjelölt jogszabályok alapján vizsgálta felül. Ennek folytán nem érintette a jogerős ítéletnek felülvizsgálati kérelemmel nem támadott részét, az elsőfokú bíróság által a  [3] pontban foglaltak szerint alaptalannak értékelt kereseti előadásokra vonatkozó megállapításokat.

[11]	A jogerős ítéletnek a felülvizsgálati kérelemmel támadott részében a Kúria megállapította, hogy a keresetkiterjesztés Pp.335/A.§ (1) bekezdés szerinti szabályait, a kapcsolódó eseti döntéseket az elsőfokú bíróság alaposan feltárta, az általános jellegű elméleti alapvetéseket  helytállóan foglalta össze. Nem vette azonban figyelembe, hogy a közigazgatási peres eljárások kereteit mindenkor a konkrét ügy konkrét kereseti kérelméhez kapcsolódó konkrét indokok adják meg: az eseti döntések általánosítható következtetéseit mindig csak ezen konkrétumokhoz igazítva lehet alkalmazni.

[12]	Generális jelleggel megállapítható, hogy amennyiben a keresetlevél csak általában hivatkozik a tényállás feltáratlanságára - jellemzően csak az Art. 97.§ (4)-(6) bekezdéseit megjelölve - a Pp. 335/A.§ (1) bekezdés keretei között sor kerülhet az egyes tényállási elemek vonatkozásában a kereseti indokok pontosítására. Ugyancsak általános elv az, hogy a törvényi határidőn belül már előadott, pontosan megfogalmazott kereseti indokhoz kapcsolódó bizonyítékok előterjesztése a keresetkiterjesztés és keresetváltoztatás szabályával nem korlátozható.

[13]	Vagyongyarapodás vizsgálata során a becslés jogalapja és azzal összefüggésben a vagyonmérleg érdemben csak konkrét források nevesítésével vitatható. Az érintett források megnevezése nem a becslés jogszerűségének általános vitatásához kapcsolódó bizonyíték, hanem az alperesi határozat egy adott tényállítását támadó önálló kereseti indok.

[14]	A perbeli esetben a felperes a Pp. által biztosított határidőn belül pontos, konkrét sérelmeket jelölt meg, pontosan megnevezte az alperesi határozatnak azon részeit, amelyekre nézve a jogsértés megállapítását kérte: ezeket az elsőfokú bíróság alaptalannak értékelt. A házastársi vagyonközösségre, és az abból származó többletforrásra való hivatkozásra csak az első tárgyalást követően került sor. A perbeli hivatkozás időpontja tekintetében az adóigazgatási eljárásban az elsőfokú bíróság értékelése szerint megtett, az alperes felülvizsgálati kérelme szerint viszont el nem hangzott előadások irrelevánsak. 

[15]	A házastársi vagyonközösségre vonatkozó, késedelmesen előadott kereseti indok elbírálására és arra alapítottan az alperesi határozat elsőfokú határozatra is kiterjedően hatályon kívül helyezésére, az elsőfokú hatóságot e körben új eljárás lefolytatására kötelezésre, a Pp. 335/A.§ (1) bekezdésének sérelmével került sor. 

[16]	Erre tekintettel a Kúria jogerős ítéletnek felülvizsgálati kérelemmel nem támadott részét nem érintette, támadott részében a Pp. 275.§ (4) bekezdése és 339.§ (1) bekezdése alapján hatályon kívül helyezte, és a felperes keresetét teljeskörűen elutasította. A Pp. 335/A.§ (1) bekezdésének sérelmére tekintettel a Kúria mellőzte a felülvizsgálati kérelem további-, az el nem bírálható kereseti kérelemhez kapcsolódó bizonyítási eljárást érintő előadásainak értékelését.

A döntés elvi tartalma

[17]	Vagyongyarapodás vizsgálata során a becslés jogalapja és azzal összefüggésben a vagyonmérleg érdemben csak konkrét források nevesítésével vitatható. Az érintett források megnevezése nem a becslés jogszerűségének általános vitatásához kapcsolódó bizonyíték, hanem az alperesi határozat egy adott tényállítását támadó önálló kereseti indok.

Záró rész
[18]	A pervesztes felperest a Pp. 270. § (1) bekezdése szerint alkalmazandó Pp. 78. § (1) bekezdése alapján kötelezte a pernyertes alperes elsőfokú és felülvizsgálati költségének megfizetésére. 

[19]	A tárgyi illetékfeljegyzési jog folytán le nem rótt kereseti és felülvizsgálati illeték viselésére a Kúria az illetékekről szóló 1990. évi XCIII. törvény 50. § (1) bekezdése és a költségmentesség alkalmazásáról a bírósági eljárásban szóló 6/1986. (VI. 26.) IM rendelet 13. § (2) bekezdése alapján kötelezte a felperest.

[20]	Tárgyalás tartását a felek egyike sem kérte, és mivel a Pp. 272.§ (2) bekezdése a felülvizsgálati kérelem kiegészítését, a 275.§ (1) bekezdés pedig a bizonyítást zárja ki, nem merült fel a tárgyalás tartásának szükségessége: a Kúria a felülvizsgálati kérelmet tárgyaláson kívül bírálta el.
Budapest, 2017. január 5.
dr. Hajnal Péter sk. a tanács elnöke, Huszárné dr. Oláh Éva sk. előadó bíró, dr. Heinemann Csilla sk. bíró