A Kúria
mint felülvizsgálati bíróság

ítélete

Az ügy száma: 	Kfv.IV.35.465/2018/3. szám

A tanács tagjai: Dr. Balogh Zsolt a tanács elnöke, Dr. Horváth Tamás előadó bíró, 
		    Dr. Patyi András bíró
	
A felperes: felperes neve
                    
A felperes képviselője: Dr. Rajkai Balázs ügyvéd

Az alperes: alperes neve

Az alperes képviselője: Dr. Horváth Linda Katalin kamarai jogtanácsos
	
A per tárgya: köznevelési normatív költségvetési támogatás 2017. évre

A felülvizsgálati kérelmet benyújtó fél: alperes
	
A felülvizsgálni kért jogerős határozat: Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 9.K.32.691/2017/9. számú ítélete

Rendelkező rész 

A Kúria 

- 	a Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 9.K.32.691/2017/9. számú ítéletét hatályon kívül helyezi és a felperes keresetét elutasítja; 

- 	kötelezi a felperest, hogy fizessen meg az alperesnek 15 napon belül 50.000,- (ötvenezer) forint kereseti és 30.000,- (harmincezer) forint felülvizsgálati eljárási költséget;

- a 30.000,- (harmincezer) forint kereseti és 70.000, - (hetvenezer) forint felülvizsgálati eljárási illetéket az állam viseli. 

Az ítélet ellen további felülvizsgálatnak nincs helye.

Indokolás

A felülvizsgálat alapjául szolgáló tényállás

[1]	A felperes az általa fenntartott oktatási intézményre vonatkozóan 2017. január 31. napján a nemzeti köznevelésről szóló 2011. évi CXC. törvény (a továbbiakban: Nktv.) végrehajtásáról rendelkező 229/2012. (VIII. 28.) Korm. rendelet (a továbbiakban: Korm. rendelet) 37/L. § (1) bekezdése alapján nem állami köznevelési tevékenységhez kapcsolódó támogatás iránti igényt nyújtott be, amely a 2017. évi központi költségvetéséről szóló 2016. évi XC. törvény (a továbbiakban: Kvtv.) 7. számú melléklet 1/4. ai) alpontja szerinti „Művészeti szakgimnáziumi nevelés-oktatás szakképzési évfolyamon csoportos foglalkozás keretében” jogcímen, 2016. október 1-jei ténylétszámként és 2017. október 1-jei becsült létszámként is 20-20 fő tanulót feltüntetve, esti oktatás munkarendjére vonatkozó képzésre irányult. Az igénylés nappali rendszerű oktatásban nem tüntetett fel létszámot. A felperes által fenntartott intézmény hatályos működési engedélye a nappali munkarend vonatkozásában 30 fő, esti munkarend vonatkozásában 230 fő maximális tanulói létszámot engedélyezett. A alperes neveBudapesti és Pest-megyei Igazgatósága (a továbbiakban: elsőfokú hatóság) OPM-ÁHI/1643-4/2017. számú határozatában a felperes támogatás iránti kérelmét elutasította. Indokolásában hivatkozott a szakképzésről szóló 2011. évi CLXXXVII. törvény (a továbbiakban: Szt.) 2015. június 12-től hatályos 34/A. § (2) bekezdésének előírására, rögzítve, hogy a felperes nappali rendszerű oktatásban részt vevő tanulóinak létszáma a hivatalos októberi statisztikai létszám alapján, három tanítási év átlagában számítottan 0 fő, ezért a felnőttoktatásban résztvevők létszáma nem vehető figyelembe.

[2]	A felperes fellebbezése folytán eljárt alperes az első fokú határozatot helybenhagyta, kiemelve, hogy a Kormányhivatal kizárólag az oktatás szakmai szempontja alapján adta meg a működési engedélyt, de a költségvetési támogatás odaítéléshez azokon túl további kritériumok teljesülése is szükséges.

A felperes keresete és az alperes védekezése

[3]	A felperes az alperes határozatával szemben keresetet terjesztett elő, kérve az alperes határozatának hatályon kívül helyezését és szükség esetén az alperes új eljárásra kötelezését, mert nézete szerint a határozat sérti a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény (a továbbiakban: Ket.) 104. § (3) bekezdésében foglaltakat, amennyiben az alperes eljárása során nem a teljes első fokú eljárás jogszerűségét, hanem csak a fellebbezésben megjelölt indokokat vizsgálta. Sérelmezte továbbá az Szt. 34/A. § (2) bekezdésének jogellenes értelmezését, e körben rámutatott, hogy a jogszabály nem határozza meg, hogy az előírt három tanítási év átlaga alatt mely három tanítási évet kell érteni. Álláspontja szerint a határozat az Szt. 34/A. § (2) bekezdés és a Ket. 50. § rendelkezéseit is sérti. 

[4]	Az alperes ellenkérelme a kereset elutasítására irányult. Kiemelte, hogy a 2017. január 31-i keltezésű igénylőlapon egyértelműen kitűnik, hogy a felperes a 2016-os októberi tény és a 2017-es becsült létszámra 20-20 főt adott meg, két szakra bontva. Álláspontja szerint a jogszabály „felmenő rendszerben” értelmezve alkalmazható, a tört években a rendelkezésre álló részleges adatokból kiindulva jogszabályszerűen el tudják bírálni a kérelmeket, illetőleg az elszámolás helyessége is megítélhető. 

Az elsőfokú ítélet

[5]	A Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 9.K.32.691/2017/9. számú, 2018. május 16-án kelt ítélete szerint a kereset a következők szerint megalapozott.

[6]	Az elsőfokú bíróság a Ket. 104. § (3) bekezdés sérelmét nem állapította meg. A felperes hivatkozását, miszerint konkrét jogszabályi előírás hiányában maga is meghatározhatja, melyik három tanítási évet kívánja a jogszabályban foglaltak teljesülése meghatározásához figyelembe venni, ugyancsak nem tartotta megalapozottnak, mivel a jogszabály céljával lenne ellentétes. 

[7]	A jogalkotásról szóló 2010. évi CXXX. törvény (a továbbiakban: Jat.) 2. § (2) bekezdésére, a visszamenőleges hatály tilalmára utalással megállapította, hogy a szükséges adatok 2017 októberét követően, tehát a 2018-as évre vonatkozó igény előterjesztésekor határozhatók meg először. Az alperes a bíróság szerint ugyanakkor tévesen határozta meg az Szt. 34/A. § (2) bekezdésébe foglalt előírás alkalmazhatóságának dátumát. Kifejezetten a hivatalos októberi statisztikai létszám alapján kell megállapítást tenni, kevesebb, vagy akár több év átlagolására, vagy becsült értékek figyelembevételére a jogszabály lehetőséget nem ad.

[8]	A fentiekben kifejtettek szerint a kereset tárgyát képező évben a rendelkezés hatálybalépését követő három éves ciklus még nem volt teljes, az eljáró hatóságoknak pedig nem volt lehetősége arra, hogy a felperes igényét a jogszabály kifejezett rendelkezése ellenére csupán egyetlen év októberi tény-, és egy további év becsült adatára alapozva elutasítsák, ezért az elsőfokú bíróság az első- és másodfokú határozatokat hatályon kívül helyezte, és az elsőfokú hatóságot új eljárásra kötelezte. A megismételt elsőfokú eljárásban az elsőfokú hatóságnak a felperes kérelmét - a hatálybalépést követő három év októberi létszámadata hiányában - az Szt. 34/A.§ (2) bekezdésében foglaltak figyelmen kívül hagyásával, a korábbi jogszabályi előírások szerint kell elbírálnia.

A felülvizsgálati kérelem és ellenkérelem

[9]	Az ügyben az alperes nyújtott be felülvizsgálati kérelmet. Ebben kérte, hogy a Kúria helyezze hatályon kívül az elsőfokú bíróság ítéletét és a felperes keresetét utasítsa el. A visszaható hatály tilalmának sérelmét nem látja megvalósultnak, mivel az Szt. kérdéses szakaszát érintő jogszabályváltozás 2015. június 12-én lépett hatályba, míg a benyújtott támogatás a 2017. évre vonatkozik. Az Szt. 34/A. § (2) bekezdését tehát az ítélet sérti a kérelem szerint.

[10]	A felperes felülvizsgálati ellenkérelmet nem nyújtott be.

A Kúria döntése és jogi indokai

[11]	A felülvizsgálati kérelem megalapozott az alábbiak szerint. 

[12]	A polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvény (a továbbiakban: régi Pp.) 275. § (1) bekezdése alapján a felülvizsgálati eljárásban nincs helye a bizonyítékok felülmérlegelésének, további bizonyítás felvételének. A régi Pp. 275. § (2) bekezdése szerint a jogerős ítélet a rendelkezésre álló iratok alapján a felülvizsgálati kérelem és a csatlakozó felülvizsgálati kérelem keretei között vizsgálható felül.

[13]	A Kúriának abban a kérdésben kell állást foglalnia, hogy az alperes jogszerűen tagadta-e meg a felperestől a 2017-es évre vonatkozó állami támogatást amiatt, mert a felperes által fenntartott intézmény tekintetében az Szt. 34/A. § (2) bekezdésében foglalt feltételek nem teljesültek. 

[14]	Az Szt. 34/A. § (2) bekezdése szerint a nem állami fenntartó által fenntartott szakképző iskolában folyó felnőttoktatásban részt vevők létszáma nem haladhatja meg a nappali rendszerű oktatásban részt vevő tanulók - hivatalos októberi statisztikai létszám alapján három tanítási év átlagában számított - létszámát. A felnőttoktatásban részt vevők létszámába nem számít bele a 84. § (5) bekezdés szerinti döntésben - a Kormány által meghatározott szakképesítések és szakgimnáziumi ágazatok köre és kapcsolódó keretlétszáma, amelyekre a szakképző iskola fenntartója költségvetési hozzájárulásra jogosult - foglaltakat meghaladó, állami intézményfenntartótól kizárólag felnőttoktatás céljára átvett keretszámmal megegyező létszám.

[15]	A Jat. 2. § (2) bekezdése a visszamenőleges hatály tilalma körében kiemeli, hogy jogszabály a hatályba lépést megelőző időre nem állapíthat meg kötelezettséget, nem tehet terhesebbé, valamint nem vonhat el vagy korlátozhat jogot, és nem nyilváníthat valamely magatartást jogellenessé. Az Szt.34/A. § (2) bekezdését a 2015. évi LXVI. törvény (a továbbiakban: Módtv.) 41. §-a iktatta be a jogszabályba, amely a Módtv. kihirdetését követő 8. napon, 2015. június 12. napján lépett hatályba. 

[16]	A rendelkezés vitathatatlanul csak a jogszabályi tényállás valamennyi elemének teljesülésével fejti ki hatását. Az elsőfokú bíróság értelmezésében ez azt jelenti, hogy a hatálybalépést követően figyelembe vehető adatok a visszaható hatály kategorikus kizárásával a 2015., majd 2016. és 2017. év októberi statisztikai létszámadatai lesznek. Eszerint, miképpen a felperes érvelt, ameddig nincs meg a teljes 3 éves ciklus és a 3 tényadat nem adható meg, addig sem támogatási kérelem jogszabályszerűen nem terjeszthető elő, sem pedig támogatásról jogszerű határozat nem születhet a módosított szabályok alapján. Ellenkező esetben legalábbis 3 évre ki lennének zárva a támogatásból az egyébként támogatásban részesíthető oktatást folytató intézmények.

[17]	A Kúria vitatja ezt a jogértelmezést. Az Szt. 34/A § (2) bekezdése kizárólag a támogatás számítására vonatkozó jogszabály, amelyik az esti rendszerű oktatásban résztvevők létszámát a nappali rendszerben tanulók 3 év októberi statisztikai átlaglétszámához köti. 

[18]	A felperes abban téved, hogy ezt a számítási módot jogosultságnak tekinti. Egy költségvetési támogatásra azonban a támogatottnak nincs alanyi joga abban a tekintetben, hogy meghatározhatná vagy számon kérhetné a támogatás nyújtásának feltételeit. 

[19]	Éppen ezért nem releváns a visszaható hatály tilalmára vonatkozóan a Jat. 2. § (2) bekezdésére hivatkozás sem. Ez a szabály ugyanis így szól: „Jogszabály a hatálybalépését megelőző időre nem állapíthat meg kötelezettséget, kötelezettséget nem tehet terhesebbé, valamint nem vonhat el vagy korlátozhat jogot, és nem nyilváníthat valamely magatartást jogellenessé.” A jogelvonás vagy jogkorlátozás vonatkozhatna ebből jelen esetre azon az alapon, hogy egy esély látszólagos korlátozásának törvényessége a kérdés. Csakhogy a kedvező lehetőség még nem jog. A támogatás feltételeit a támogató költségvetés meghatározhatja. Nincs jogelvonás vagy jogkorlátozás tehát, mert nem volt eleve jog a támogatáshoz. A támogatás feltételei ezen az alapon nem megkérdőjelezhetők. 

[20]	Nem helytálló tehát a Kúria szerint, hogy a tényállási elemek teljessége először a 2018-as évben valósulna meg, mert akkor állnak a szükséges adatok mind a támogatási kérelmet benyújtó felperesek illetőleg támogatási kérelmeket elbíráló, illetőleg a támogatások elszámolását ellenőrző alperesnek a rendelkezésére. Az adatok a megelőző évekre ugyanis rendelkezésre állnak, a támogatásnak statisztikai adatokon alapuló számítása alkotmányosan nem kifogásolható, a jogkorlátozásra vonatkozó visszaható hatállyal pedig a számítási mód az előbbiek szerint nem hozható összefüggésbe. 

[21]	Az Szt. 34/A. § (2) bekezdésében akként rendelkezett, hogy (…) felnőttoktatásban részt vevők létszáma nem haladhatja meg a nappali rendszerű oktatásban részt vevő tanulók - hivatalos októberi statisztikai létszám alapján (1) három tanítási év (2) átlagában (3) számított - létszámát. Jogpolitikai szempontból ennek a rendelkezésnek lehet az az értelme, hogy felnőttoktatást csak a tényleges nappali rendszerű oktatást nyújtó intézmények végezzenek költségvetési támogatásból. A Kúria szerint az előírt feltétel nem tekinthető önkényesnek. A felperes szerint a jogszabály azért alkalmazhatatlan és alkotmányellenes, mert legalábbis 3 évre kizárja a támogatásból az egyébként támogatásban részesíthető oktatást folytató intézményeket - ami azonban „kizárásnak” nem tekinthető, csak a feltételeknek való megfelelés jogszerű változásának. Kizárásról azért nincs szó, mert nem volt megállapítható jogszerű váromány az adott támogatásból való közvetlen részesülés iránt. 

[22]	A jogerős ítélet a fentebb kifejtettek szerint mindenekelőtt az Szt. 34/A. § (2) bekezdésébe és a Jat. 2. § (2) bekezdésére ütközően bizonyult jogszabálysértőnek, ezért a Kúria a régi Pp. 275. § (4) bekezdése alapján az elsőfokú bíróság határozatát hatályon kívül helyezte és helyette a jogszabályoknak megfelelő döntésében a felperes keresetét elutasította. 

A döntés elvi tartalma

[23]	Költségvetési támogatásra a támogatottnak nincs alanyi joga abban a tekintetben, hogy meghatározhatná vagy számon kérhetné a támogatás nyújtásának feltételeit. Nem valósul meg ezért jogelvonás vagy jogkorlátozás pusztán a feltételeknek való meg nem felelés okán, és a támogatás feltételei sem kérdőjelezhetők meg ezen az alapon. 

Záró rész

[24]	A Kúria a felülvizsgálati kérelmet a régi Pp. 274. § (1) bekezdése alapján tárgyaláson kívül bírálta el, mivel a felek tárgyalás tartását nem kérték.

[25]	Az alperes pernyertességére tekintettel, valamint figyelemmel a régi Pp. 270. § (1) bekezdése folytán alkalmazandó 78. §-ára is, a felperest kötelezte az alperes perköltségeinek megfizetésére. 

[26]	A felperes az illetékekről szóló 1990. évi XCIII. törvény (a továbbiakban: Itv.) 5. § (1) bekezdés c) pontja alapján személyes illetékmentességben részesül. Erre tekintettel a tárgyi illetékfeljegyzési jog alapján le nem rótt, az Itv. 50. § (1) bekezdése szerinti mértékű, a 39. § (3) bekezdés d) pontja alapján számított és a 62. § (1) bekezdés h) pontja értelmében feljegyzett felülvizsgálati eljárási illetéket, a költségmentesség alkalmazásáról a bírósági eljárásban tárgyú 6/1986. (VI.26.) IM rendelet 13. § (2) bekezdése és 14. §-a alapján, az állam viseli.

[27]	Az ítélet elleni felülvizsgálat lehetőségét a régi Pp. 271. § (1) bekezdés e) pontja zárja ki.

Budapest, 2019. március 26.

Dr. Balogh Zsolt s. k. a tanács elnöke, Dr. Horváth Tamás s. k. előadó bíró, Dr. Dobó Viola s. k. bíró