A Kúria
mint felülvizsgálati bíróság
ítélete
Az ügy száma: Kfv.III.35.425/2015/	7.
A tanács tagjai: . Sperka Kálmán bíró, a tanács elnöke, Dr. Kiss Árpád Lajos előadó bíró, Dr.  Sugár Tamás bíró
A felperes: ... Zrt 
A felperes képviselője: Csömör Ügyvédi Iroda (ügyintéző ügyvéd: Dr. ... Dr. ...)
Az alperes: alperes neve, mint a NAV Kiemelt Adó és Vám Főigazgatóság jogutódja 	
Az alperes képviselője: Dr. ... jogtanácsos
A per tárgya: adóügyben hozott közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálata	
A felülvizsgálati kérelmet benyújtó fél: a felperes
A felülvizsgálati kérelem sorszáma: 13.
A felülvizsgálni kért jogerős határozat: Budapest Környéki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 2015.február 4. napján kelt, 4.K.27.116/2014/12. számú ítélete 
Rendelkező rész 
A Kúria a Budapest Környéki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 4.K.27.116/2014/12. számú ítéletét és az alperesi jogelőd 2197604764. és 2197602078, számú határozatait hatályon kívül helyezi és az alperest új eljárás lefolytatására kötelezi.
Kötelezi az alperest, hogy 15 napon belül fizessen meg a felperesnek 500.000.- (ötszázezer) forint együttes elsőfokú és felülvizsgálati perköltséget.
A kereseti és felülvizsgálati eljárási illetéket az állam viseli.
Az ítélet ellen további felülvizsgálatnak nincs helye.
Indokolás
A felülvizsgálat alapjául szolgáló tényállás
[1]	A felperes 2010-2012. évekre vonatkozóan az adózás rendjéről szóló 2003. évi XCII. törvény (a továbbiakban: Art.) 124/B. § rendelkezései alapján önellenőrzést nyújtott be, melyben az egyes ágazatokat terhelő különadóról szóló 2010. évi XCIV. törvény (a továbbiakban: Különadó tv.) alapján bevallott és megfizetett különadójának 2010. évre 3.508.147.000 forint, 2011. évre 3.049.902.000 forint, 2012. évre 2.686.338.000 forint összegű, továbbá távközlési adó adónemben 2012. július-november hónapokra 394.922.000 forint összegű csökkentését vallotta.
[2]	A felperes által benyújtott önellenőrzés szerint a Különadó tv., továbbá a távközlési adóról szóló 2012. évi LVI törvény (a továbbiakban: Távközlési adó tv.) az Európai Unió kötelező jogi aktusaiba, az elektronikus hírközlő hálózatok és az elektronikus hírközlési szolgáltatások engedélyezéséről szóló 2002/20/EK irányelv (a továbbiakban: Engedélyezési irányelv) 12. és 14. cikkébe, a különadó tv. ezen felül az Európai Unió Működéséről Szóló Szerződés (a továbbiakban: EUMSZ) 49., 107. és 108. cikkébe, valamint az EUMSZ 108. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló 659/1999/EK rendelet (a továbbiakban: Ekr.) rendelkezéseibe ütközik.
[3]	Az elsőfokú adóhatóságként eljáró NAV Kiemelt Adózók Adóigazgatósága a 2197936045., 2196800406., 2196800396., 2196800307., 2196800318., 2196800417., 2196800330., 2196800329., 2196800297., 2196800385., 2196800341., 2196800352., 2196800363. és a 2196800374. számú határozataival a felperes önellenőrzéseit elutasította. Az alperesi jogelőd a 2013. május 10. napján kelt 2197602078., illetve a 2013. július 25. napján kelt 2197604764. számú határozataival - az indokolás kiegészítése mellett -  helybenhagyta.
[4]	 A jogerős határozatok indokolása szerint a Különadó tv. és a Távközlési adó tv. rendelkezései - figyelemmel az Európai Unió Bíróságának (a továbbiakban: EUB) joggyakorlatára - alapján nem ellentétesek az Engedélyezési irányelv rendelkezéseivel. A további felperesi hivatkozásokkal kapcsolatban a másodfokú határozatok indokolást nem tartalmaztak.
Az elsőfokú ítélet
[5]	A Budapest Környéki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság az alperesi jogelőd határozataival szemben előterjesztett keresetekkel indult pereket egyesítette és a jogerős ítéletével a felperes keresetét elutasította megállapítva, hogy a Különadó tv. és a Távközlési adó tv. rendelkezései nem ütköznek az Engedélyezési irányelv 12. és 14. cikkeibe, továbbá a Különadó tv. nem ütközik az EUMSZ felperes által hivatkozott rendelkezéseibe, így az alperesi jogelőd jogszerűen utasította el a felperes önellenőrzéseit.
[6]	Az ítéletben hangsúlyozta, hogy az alperesi jogelőd az önellenőrzésekben előterjesztett felperesi hivatkozások keretein belül hozhatta és hozta meg a döntéseit, következésképpen az alperes határozatai nem sérthették az önellenőrzésekben nem szereplő, első alkalommal a keresetlevélben és a perben előadott újabb közösségi jogi rendelkezéseket és az Alaptörvény előírásait.
A felülvizsgálati kérelem és ellenkérelem
[7]	Az ítélettel szemben a felperes terjesztett elő felülvizsgálati kérelmet, amelyben elsődlegesen a jogerős ítélet hatályon kívül helyezését, a jogszabályi rendelkezéseknek megfelelő új határozat hozatalát, másodlagosan a jogerős ítélet hatályon kívül helyezését és az elsőfokú bíróság új eljárásra, új határozat hozatalára utasítását kérte. 
[8]	A felperes a felülvizsgálati kérelmében érdemben vitatta az elsőfokú bíróság jogi álláspontját, kifogásolta továbbá, hogy a bíróság ítéletében annak ellenére vizsgálta a különadó tv. EUMSZ rendelkezéseibe ütközését, hogy az alperesi jogelőd a határozatában egyáltalán nem tért ki arra. Kérte továbbá, hogy a Kúria kezdeményezzen előzetes döntéshozatali eljárást.

[9]	Az alperes a felülvizsgálati ellenkérelmében a jogerős ítélet hatályában történő fenntartását kérte.
A Kúria döntése és jogi indokai
[10]	A felülvizsgálati kérelem megalapozott.
[11]	A Pp. 275. § (1) és (2) bekezdésére figyelemmel a felülvizsgálati eljárásban bizonyítás felvételének nincs helye. A Kúria a felülvizsgálati kérelem elbírálása során a rendelkezésre álló iratok alapján dönt, a jogerős határozatot csak a felülvizsgálati kérelem keretei között vizsgálhatja felül.
[12]	A Kúria elsődlegesen azt vizsgálta, hogy az alperesi jogelőd a határozata meghozatalakor a felperes önellenőrzési kérelmét az abban foglaltra tekintettel teljes körűen megvizsgálta-e, így azt az elsőfokú bíróság jogszerűen érdemben vizsgálhatta-e.
[13]	Az Art. 124/B. §-a szerint az adóhatóság az önellenőrzés előterjesztésétől számított 15 napon belül - ellenőrzés lefolytatása nélkül - határozattal bírálja el az adózó önellenőrzését, ha az önellenőrzést az adózó kizárólag arra hivatkozással terjeszti elő, hogy az adókötelezettséget megállapító jogszabály alaptörvény-ellenes vagy az Európai Unió kötelező jogi aktusába ütközik, vagy önkormányzati rendelet más jogszabályba ütközik, feltéve hogy az Alkotmánybíróság, a Kúria, illetve az Európai Unió Bírósága e kérdésben hozott döntésének kihirdetésére az önellenőrzés előterjesztésekor még nem került sor vagy az önellenőrzés a kihirdetett döntésben foglaltaknak nem felel meg. 
[14]	A felperes az önellenőrzésében - ahogyan azt az elsőfokú hatóság is rögzítette a határozataiban - nem csupán az Engedélyezési irányelvvel, hanem az EUMSZ és az Ekr. rendelkezéseivel is ellentétesnek találta a Különadó tv. rendelkezéseit. Az alperesi jogelőd a határozataiban azonban csupán az Engedélyezési irányelvvel való összeegyeztethetőséget vizsgálta.
[15]	Az elsőfokú bíróság helyesen hivatkozott arra, hogy az alperesi jogelőd kizárólag az önellenőrzésekben előterjesztett felperesi hivatkozások keretein belül hozhatta meg a döntéseit. Ezzel szemben valótlanul állapította meg, hogy a döntéseit ennek megfelelően hozta volna meg. Az alperesi jogelőd határozatai nem terjedtek ki ugyanis az EUMSZ és az Ekr. rendelkezései vizsgálatára, megsértve ezzel a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény (a továbbiakban: Ket.)  72. § (1) bekezdés e) pontjában foglalt indokolási kötelezettséget.
[16]	Az elsőfokú bíróság az ítéletét tehát arra az iratellenes megállapításra alapítottan hozta meg, hogy az alperesi jogelőd határozatai teljes körűek voltak, ennek megfelelően a Pp. 213. §-ába ütközően értékelte a jogerős közigazgatási határozatban nem szereplő körülményeket. A Kúria hangsúlyozza, hogy a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatára irányuló per tárgya ugyanis maga a felülvizsgálni kért közigazgatási határozat, a perben eljáró bíróságnak ezen határozat jogszerűsége kérdésében kell ugyanis a vizsgálatát - a felperesi kereseti kérelem korlátai közt - lefolytatnia. A közigazgatási határozat tartalma pedig a közigazgatási per alatt nem egészíthető ki, a bíróság a hiányzó indokokat jogszerűen nem pótolhatja.
[17]	A perben megállapítható volt, hogy a felperes a keresetében továbbra is vitatta, hogy az adókötelezettségét megállapító jogszabályok ne lennének ellentétesek az általa hivatkozott jogszabályokkal. Figyelemmel pedig arra, hogy ebben a kérdésben az alperesi jogelőd határozata nem volt teljeskörű, az elsőfokú bíróság a hiányos határozati indokolást nem egészíthette volna ki.
[18]	A kifejtettek okán az elsőfokú ítélet jogszabálysértő volt, így azt a Kúria a Pp. 275. § (4) bekezdése alkalmazásával azt hatályon kívül helyezte és a Pp. 339. § (1) bekezdés rendelkezéseire figyelemmel az alperesi jogelőd határozatát hatályon kívül helyezve az alperest új eljárásra kötelezte.
[19]	Az alperesnek az új eljárásban az elsőfokú határozatokkal szemben előterjesztett felperesi fellebbezéseket teljes körűen, az abban és az önellenőrzésben előadott jogszabályokra tekintettel meg kell vizsgálnia és a határozatában a döntése indokait teljeskörűen szerepeltetnie kell.
[20]	A Kúria az alperes új határozat hozatalára való kötelezésére, valamint arra tekintettel, hogy a felperes által az adóhatósági eljárásban hivatkozott minden uniós jogi kérdésben döntés még nem született, mellőzte az előzetes döntéshozatali eljárás kezdeményezését.
Az döntés elvi tartalma
[21]	A közigazgatási perben eljáró bíróságnak a határozat jogszerűsége kérdésében kell a vizsgálatát - a felperesi kereseti kérelem korlátai közt - lefolytatnia. A közigazgatási határozat tartalma pedig a közigazgatási per alatt nem egészíthető ki, a bíróság a hiányzó indokokat jogszerűen nem pótolhatja.
Záró rész
[22]	A Kúria a pervesztes alperest a Pp. 78. § (1) bekezdése alapulvételével kötelezte a felperes elsőfokú és a felülvizsgálati eljárási költségének megfizetésére. 
[23]	A Kúria az elsőfokú és a felülvizsgálati eljárási illeték viseléséről a 6/1986. (VI.26.) IM. rendelet 13. § (1) bekezdése és a 14. §-a alapján rendelkezett.
[24]	A Kúria az ügyet a Pp. 274. § (2) bekezdése szerint tárgyaláson bírálta el.
Budapest, 2016. március 23.
Dr. Sperka Kálmán s.k. a tanács elnöke, Dr. Kiss Árpád Lajos s.k. előadó bíró, Dr. Sugár Tamás s.k. bíró
A kiadmány hiteléül:
tisztviselő