A KÚRIA
mint felülvizsgálati bíróság
í t é l e t e 

Az ügy száma: Kfv.V.35.422/2016/7. szám
A tanács tagjai: Dr. Lomnici Zoltán a tanács elnöke
	                Dr. Kurucz Krisztina előadó bíró
                            Dr. Kárpáti Magdolna bíró

A felperes: felperes neve
	       
A felperes képviselője: dr. Tóth Csaba ügyvéd
                                     
Az alperes: Magyar Államkincstár
                    
A per tárgya: támogatási ügyben hozott közigazgatási határozat bíróság általi felülvizsgálata

A felülvizsgálati kérelmet benyújtó fél: felperes

Az elsőfokú bíróság határozatának száma: Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 2016. március 11. napján kelt 29.K.34.600/2015/3. számú ítélete

Rendelkező rész

A Kúria a Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 29.K.34.600/2015/3. számú ítéletének felülvizsgálati kérelemmel nem támadott részét nem érinti, a felülvizsgálati kérelemmel támadott, a felperes életvitelszerű tartózkodási helyére vonatkozó részét hatályon kívül helyezi, az alperes 168/1301/406/5/2015. számú határozatát hatályon kívül helyezi és az alperest új eljárásra kötelezi.

Kötelezi az alperest, hogy fizessen meg a felperesnek 20.000 (azaz húszezer) forint elsőfokú és 10.000 (azaz tízezer) forint felülvizsgálati eljárási költséget.

A feljegyzett kereseti és felülvizsgálati eljárási illetéket az állam viseli.

Az ítélet ellen további felülvizsgálatnak helye nincs.

I n d o k o l á s 

A felülvizsgálat alapjául szolgáló tényállás

[1]	A felperes a fiatal mezőgazdasági termelők indulásához 2015. évben igényelhető támogatások jogcímen 2015. június 1. napján az alpereshez kérelmet terjesztett elő. 
[2]	Az alperes a 2015. szeptember 24. napján kelt 168/1301/406/5/2015. iktatószámú határozatával a számon nyilvántartott felperesi kérelmet elutasította.
[3]	Indokolása szerint a támogatás alsó határa - a vonatkozó IH Közleményben meghatározott minimum pontszám igénybevételével - 100 pont, a felperes 98 pontot ért el. Az adható 8 pontból nem kapott pontot az „ügyfél életvitelszerű tartózkodási helye tanyán vagy 1.000 fő alatti lakosságszámú településen van" pontozási szempontra. A 0 pont indoka az volt, hogy: „Az ügyfél támogatási kérelemben tett nyilatkozata alapján a támogatási kérelem benyújtásának időpontjában tanyán vagy 1.000 fő alatti lakosságszámú településen élt. Az ügyfél által megnevezett életvitelszerű tartózkodási hely nem 1.000 fő alatti lakosságszámú település. Az ügyfél a támogatási kérelem főlapján megadta életvitelszerű tartózkodási helyének helyrajzi számát, ami alapján az ingatlan belterület, így nem felel meg a tanya fogalmának. Az ingatlan nem felel meg az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból a fiatal mezőgazdasági termelők indulásához a 2015. évben igényelhető támogatások részletes feltételeiről szóló 24/2015.(IV.28.) MvM rendelet (a továbbiakban: Jogcím r.) 1.§ 12. pontjának és 8.§ (9) bekezdésének.".

A kereseti kérelem

[4]	A felperes keresetében a határozat hatályon kívül helyezését és a hatóság új eljárásra kötelezését kérte. 
[5]	Előadta (egyebek mellett), hogy a főlapon tett nyilatkozata szerint életvitelszerű tartózkodási helye: 870/1 helyrajzi szám, amely az ingatlan-nyilvántartás szerint: „kivett major". A felperes hivatkozott egyrészt a Jogcím r. 1.§ 12. pontjára, amely szerint tanya: a mező-, és erdőgazdasági földek forgalmáról szóló 2013. évi CXII. törvény (a továbbiakban: Földforg.tv.) 5.§ 25. pontjában meghatározott, vagy az ingatlan-nyilvántartásban majorként nyilvántartott földrészlet, továbbá megjelölte a Jogcím r. 8.§ (9) bekezdését. Hangsúlyozta, hogy a Jogcím r.-nek az elutasítás jogszabályi alapjaként megjelölt két jogszabályhelye alapján is az ingatlan-nyilvántartás szerinti major elfogadható attól függetlenül, hogy az belterületen vagy külterületen helyezkedik el. Ebből következően álláspontja szerint a megadható 8 pontból a maximális 8 pontot a hatóságnak meg kellett volna adnia, mivel tartózkodási helye a jogszabály előírásainak megfelelt. 

Az elsőfokú ítélet 

[6]	Az elsőfokú bíróság jogerős ítéletével a keresetet elutasította. 
[7]	Indokolásában (többek között) megállapította, hogy a felperes által a támogatási kérelemben megjelölt  870/1 hrsz-ú ingatlan az ingatlan-nyilvántartásban „kivett major" megjelöléssel szerepel. A „kivett major" a Jogcím r. 1.§ 12. pontjának, továbbá a Földforg.tv. 5.§ 25. pontjában meghatározott major megjelölésnek nem felel meg, így tanyának sem minősül, az alperes döntése ezért jogszerű. 

 A felülvizsgálati kérelem

[8]	A felperes felülvizsgálati kérelmében az ítélet hatályon kívül helyezését és keresete teljesítését kérte. 
[9]	Álláspontja szerint az ítélet és a hatóság határozata sérti a Jogcím r. 1.§ 12. pontját, 8.§ (9) bekezdését. Előadta, hogy az alperes határozatában nem kifogásolta a vizsgált ingatlan ingatlan-nyilvántartási megjelölését, az ingatlan-nyilvántartásról szóló 1997. évi CXLI. törvény 23.§ 2. pontja egyértelműen meghatározza, hogy azok a területek, amelyek művelés alatt nem állnak, művelés alól kivett területek, a major pedig, mivel azon épület található, minden esetben művelés alól kivett terület lehet csak. Változatlanul állította, hogy a majorra a Jogcím r., a Földforg.tv. nem tartalmaznak olyan szűkítést, hogy az ingatlannak belterületi, avagy külterületi majornak kell-e lennie. Ebből következően jogosult a maximálisan adható 8 pontra. 
[10]	Az alperes érdemi ellenkérelmében az ítélet hatályában fenntartását kérte.

A Kúria döntése és jogi indokolása

[11]	A felülvizsgálati kérelem alapos.
[12]	A jogerős ítélet meghozatalát követően a peres feleknek lehetőségük van rendkívüli jogorvoslat igénybe vételére, ténykérdésben perújítási, jogkérdésben felülvizsgálati kérelmet terjeszthetnek elő. A felülvizsgálati eljárásban a Kúria a jogerős határozatot csak a felülvizsgálati kérelem keretei között, és a megjelölt jogszabályok alapján vizsgálhatja felül (Pp. 272.§ (2) bekezdés, 275.§ (2) bekezdés, BH2002. 490., KGD2002. 262.). A felperes felülvizsgálati kérelmében az ítéletnek a kommunikációs eszköz ütemezése részét nem támadta, így azt a Kúria érdemben nem bírálhatta felül. 
[13]	A peres felek között nem volt vitatott, hogy a felperes által a támogatási kérelme főlapján életvitelszerű tartózkodási helyként megjelölt  870/1 hrsz-ú ingatlan az ingatlan-nyilvántartásban belterületen, 3 hektár 7.158 m2 alapterülettel és „kivett major"-ként nyilvántartott.
[14]	A Jogcím r.-nek a határozatban megjelölt 1.§ 12. pontja szerint tanya: a Földforg.tv. 5.§ 25. pontjában meghatározott, vagy az ingatlan-nyilvántartásban majorként nyilvántartott földrészlet. A Földforg.tv. 25. pontja a tanya fogalmát határozza meg: a település külterületén fekvő, legfeljebb 1 hektár nagyságú olyan földrészlet, amelyhez a föld mellett növénytermesztés és állattenyésztés, továbbá az ezekkel kapcsolatos termékfeldolgozás és terméktárolás céljára létesített lakó- és gazdasági épület, illetve ilyen épületcsoport is tartozik, vagy az olyan földrészlet, amely az ingatlan-nyilvántartásban tanyaként szerepelt. A Jogcím.r. 1§ 12. pontja értelmében tehát a jogalkotó tanyaként vagylagos meghatározással kettő földrészletet ismer el: tanyának minősíti a Földforg.tv. 5.§ 25. pontjában tanyaként meghatározott földrészletet, vagy tanya az ingatlan-nyilvántartásban majorként nyilvántartott földrészlet is.
[15]	A határozatban megjelölt továbbá a Jogcím r. 8.§ (9) bekezdése is, amely szerint ha az ügyfél életvitelszerű tartózkodási helye - a támogatási kérelem főlapján tett nyilatkozata alapján - tanyán van, de az ingatlan nem tanyaként vagy majorként szerepel az ingatlan-nyilvántartásban, akkor a támogatási kérelemhez mellékelni kell az ingatlan fekvése szerint illetékes önkormányzat jegyzője által kiállított igazolást arról, hogy az ügyfél életvitelszerű tartózkodási helye gazdálkodásra alkalmas.
[16]	Közigazgatási perben a bíróság a Pp. XX. fejezetében foglalt speciális szabályozás alapján a hatóság határozatát (324.§ (2) bekezdés a) pont) vizsgálja felül, amely az érdemi döntést tartalmazza. Az ítélet rendelkező részében (Pp. 220.§ (1) bekezdés) a határozat jogszerűségéről, és nem a hatóság ellenkérelméről, a per során tett nyilatkozatairól dönt a bíróság. Az alperes határozatának indokolásában a felperes részéről életvitelszerű tartózkodási helyként megjelölt major értékelése nem található. A Jogcím r. 1.§ 12. pontjának „az  ingatlan-nyilvántartásban majorként nyilvántartott földrészlet" törvényi szabályozásával a felperes tartózkodási helyének összevetése a határozatból hiányzik. Nem állapítható tehát meg a felülvizsgálni kért határozatból, hogy a Jogcím r. 9.§ (1) bekezdésében foglalt, a támogatási kérelem elbírálása kötelezettségét az alperes az életvitelszerű tartózkodási helyként megjelölt major vonatkozásában teljesítette-e, azaz döntött-e és miként. Az elsőfokú bíróság ellentétes álláspontja téves.
[17]	A közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény (a továbbiakba: Ket.) 72.§ (1) bekezdés e) pontjának az életvitelszerű tartózkodási hely értékelése körében nem felel meg a határozat indokolása, mivel megállapítást tartalmaz, de annak közérthető, részletes indokolását, a megállapítás indokát nem.
[18]	Mindezek folytán a Kúria a polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvény (a továbbiakban: Pp.) 275.§ (4) bekezdése alkalmazásával a jogerős ítélet felülvizsgálati kérelemmel nem támadott részét nem érintette, a felülvizsgálati kérelemmel támadott, a felperes életvitelszerű tartózkodási helyére vonatkozó részét hatályon kívül helyezte, egyben az alperes határozatát is hatályon kívül helyezte, az alperest új eljárásra kötelezve. A megismételt eljárásban az alperesnek „az ügyfél életvitelszerű tartózkodási helye tanyán vagy 1.000 fő alatti lakosságszámú településen van" pontozási szempontot el kell bírálnia, a majorra vonatkozó döntését részletesen meg kell indokolnia akként, hogy jogi indokolásából a mikénti döntés megállapítható és közérthető legyen. A felülvizsgálati kérelemmel nem támadott elsőfokú ítéletrésszel elbírált, a kommunikációs eszköz ütemezése határozatrész jogszerűségét állapította meg az elsőfokú bíróság, így az változatlan tartalommal kell, hogy szerepeljen az új határozatban.

A döntés elvi tartalma

[19]	A hatóságnak akként kell meghoznia határozatát, hogy az tartalmazza a rendelkezését és annak jogi indokolását. 

Záró rész 

[20]	A Kúria az alperest a Pp. 270.§-ának (1) bekezdése szerint alkalmazandó Pp. 78.§-ának (1) bekezdése alapján kötelezte a felperes elsőfokú és felülvizsgálati perköltsége megfizetésére.
[21]	A tárgyi illetékfeljegyzési jog folytán le nem rótt kereseti és felülvizsgálati illeték viseléséről a Kúria a költségmentesség alkalmazásáról szóló 6/1986./VI.26./ IM rendelet 14.§-a alapján rendelkezett.
[22]	A Kúria a felülvizsgálati kérelmet a Pp. 274.§ (1) bekezdése alapján tárgyaláson kívül bírálta el.

Budapest, 2017. április 27.

Dr. Lomnici Zoltán sk. a tanács elnöke, Dr. Kurucz Krisztina sk. előadó bíró, Dr. Kárpáti Magdolna sk. bíró