A Kúria
mint felülvizsgálati bíróság
ítélete

Az ügy száma: Kfv.I.35.190/2018/11.

A tanács tagjai: . Hajnal Péter a tanács elnöke, Huszárné dr. Oláh Éva előadó bíró, dr. Heinemann Csilla bíró
	
A felperes: felperes neve „f.a." 
	
A felperes képviselője: S. M. felszámolóbiztos által képviselt D. Kft. 
	
Az alperes: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság (alperes címe)	
	
Az alperes képviselője: dr. Takács Dániel András kamarai jogtanácsos
	
A per tárgya: adóügyben hozott közigazgatási határozat	

A felülvizsgálati kérelmet benyújtó fél: alperes
	
A felülvizsgálni kért jogerős határozat: a Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 21.K.31.998/2017/5. számú ítélete 

Rendelkező rész 

A Kúria a Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 21.K.31.998/2017/5. számú ítéletének a felülvizsgálati kérelemmel nem támadott részét nem érinti, támadott részében hatályon kívül helyezi, és a felperes keresetét teljes körűen elutasítja.

Kötelezi a felperest, hogy 15 napon belül fizessen meg az alperesnek 300.000 (háromszázezer) forint együttes elsőfokú és felülvizsgálati perköltséget. 

Kötelezi a felperest, hogy fizessen meg az államnak - külön felhívásra - 307.900 (háromszázhétezer-kilencszáz) forint kereseti és 153.900 (százötvenháromezer-kilencszáz) forint felülvizsgálati eljárási illetéket.

Az ítélet ellen felülvizsgálatnak nincs helye.

Indokolás

A felülvizsgálat alapjául szolgáló tényállás

[1]	A felperesnél az elsőfokú adóhatóság általános forgalmi adó adónemben 2015. március hónapra bevallások utólagos vizsgálatára irányuló, pénzösszeg kiutalása előtti ellenőrzését folytatott le. Megállapították, hogy a valóságban a felperes nem munkaerkölcsönzést végzett megrendelője felé, hanem alvállalkozói teljesítést nyújtott; erről a felperesnek nem az alkalmazott fordított-, hanem az általános adózási szabályok szerint kellett volna kiállítani a számlát. A revízió adatai alapján a felperes terhére részben jogosulatlan visszaigénylésnek, részben adóhiánynak minősülő 5.132.000 forint adókülönbözetet állapítottak meg, 1.539.000 forint adóbírságot szabtak ki és késedelmi pótlékot számítottak fel. Az alperes a 2188017699. számú határozatával helybenhagyta az elsőfokú döntést.

A kereseti kérelem 

[2]	A felperes törvényes határidőben benyújtott keresetében az alperesi határozat adókülönbözetet eredményező megállapításait vitatta. A keresetindítási határidőn túl az adóbírság mellőzését kérte, mert az adóhatóság túllépte a 60 napos ügyintézési határidőt. Hivatkozott az 5/2017.(III.10.) AB határozatra és a Kúria Kfv.I.35.760/2016/6. számú ítéletére.

Az elsőfokú ítélet

[3]	Az elsőfokú bíróság az alperesi határozatot az adóbírság vonatkozásában az elsőfokú határozatra is kiterjedően hatályon kívül helyezte, egyebekben a felperes keresetét elutasította. 

[4]	Az adókülönbözet tekintetében megállapította, hogy a felperes által nyújtott szolgáltatás tényleges tartalma alapján a felperesnek az egyenes adózási szabályok szerint kellett volna eljárni. Az alperes megállapítása helytálló volt.

[5]	Az adóbírság tekintetében álláspontja az volt, hogy mivel az ügyintézési határidőt nem hosszabbították meg, így az elsőfokú adóhatóság az adózás rendjéről szóló 2003. évi XCII. tv. 128.§ (1) bekezdés szerinti ügyintézésre nyitva álló 60 napos határidőt elmulasztotta. Nem kerülhetett volna sor adóbírság, mint szankció alkalmazására.

A felülvizsgálati kérelem és ellenkérelem

[6]	A jogerős ítéletnek az adóbírságra vonatkozó rendelkezése ellen az alperes terjesztett elő felülvizsgálati kérelmet, kérve ebben a körben is a felperes keresetének elutasítását. Álláspontja szerint ebben a kérdésben az elsőfokú bíróság a Polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. tv. (a továbbiakban: Pp.) 339. § (1) bekezdésében foglaltak megsértésével hozta meg döntését. Az 5/2017. (III.10.) AB határozat egy ágazati jogszabályban meghatározott anyagi jogi jogvesztő határidő tekintetében foglalt állást, míg az adóbírság esetében az Art. eljárásjogi természetű szabályai az irányadók. 

[7]	A felperes nem terjesztett elő felülvizsgálati ellenkérelmet. 

A Kúria döntése és jogi indokai

[8]	Az alperes felülvizsgálati kérelme az alábbiak szerint alapos.

[9]	A Kúria a Pp. 272.§ (2) és 275.§ (2) bekezdéseinek megfelelően a jogerős ítéletet csak a felülvizsgálati kérelem, vagy csatlakozó felülvizsgálati kérelem keretei között, az ott megjelölt jogszabályok alapján vizsgálhatja felül. A jogerős ítéletnek az adókülönbözetet eredményező megállapítást érintő kereseti kérelmet elutasító rendelkezése ellen felülvizsgálati kérelem nem érkezett, így ezen kérdést a Kúria nem érintette.

[10]	A továbbiakban a Kúria először azt vizsgálta, a jogerős ítélet szempontjából van-e eljárásjogi akadálya az alperesi felülvizsgálati kérelemben előadottak érdemi elemzésének. Ennek során észlelte, hogy a felperes keresetében részletes indokok előadásával vitatta az alperesi határozat jogszerűségét, amelyek között azonban még érintőlegesen sem szerepelt a késedelmes határozathozatalra való hivatkozás, és ezzel összefüggésben adóbírság törlésének kérdése. Ezt a kereseti indokot a felperes jóval a keresetindításra nyitva álló határidő lejártát követően  benyújtott előkészítő iratában adta elő. 

[11]	A kereseti kérelemhez kötöttség elvének a közigazgatási perekben való alkalmazását a Kúria már több ítéletében vizsgálta, állásfoglalási azonosak: közigazgatási perben is érvényesül a kereseti kérelemhez kötöttség alapelve, a bíróság a megtámadott határozat tekintetében nem végez teljes körű felülvizsgálatot, eljárásának kereteit az adja meg, hogy a felperes mely adójogi tényállás körében, milyen indokok alapján kéri a bírósági felülvizsgálatot. (KGD 2010.87., KGD 2015.63.).

[12]	A Pp. 335/A. § (1) bekezdése értelmében a felperes a keresetét legkésőbb az első tárgyaláson (141. § (1) bekezdés) változtathatja meg. A keresetet azonban a közigazgatási határozatnak a keresetlevélben nem támadott önálló - a határozat egyéb rendelkezéseitől egyértelműen elkülöníthető - rendelkezésére csak perindításra nyitva álló határidőn belül lehet kiterjeszteni.

[13]	Az adóbírság kérdésének vitatásával a felperes az alperesi határozat egyéb rendelkezéseitől egyértelműen elkülöníthető rendelkezését támadott önállóan, melyre azonban csak a perindítási határidőn belül lett volna lehetősége. Ezen elkésett kereseti kérelem elbírálásával az elsőfokú bíróság megsértette a Pp. 335/A. § (1) bekezdését, ami így együtt járt a kereseti kérelmen való túlterjeszkedéssel, a Pp. 215.§-ának sérelmével is.

[14]	Mindezek alapján a Kúria azt állapította meg, hogy az adóbírság kérdésében az elsőfokú bíróság törvényes határidőn belül előterjesztett-, illetve kiterjesztett kereseti kérelem nélkül döntött, sérült a Pp. 215.§-a. Erre figyelemmel a Kúria a jogerős ítélet felülvizsgálati kérelemmel nem támadott részét nem érintette, támadott részében a Pp. 275.§ (4) bekezdése és 339.§ (1) bekezdése alapján a hatályon kívül helyezte. A vonatkozó kereset hiányára tekintettel a Kúria mellőzte a felülvizsgálati kérelem érdemi előadásainak értékelését. 

A döntés elvi tartalma

[14]  A Pp. 335/A.§ (1) bekezdésének megsértése az erre vonatkozó ítéleti rendelkezés hatályon kívül helyezését eredményezi.

Záró rész

[15]   A teljes körűen pervesztes felperes a Pp. 270. § (1) bekezdése folytán alkalmazandó Pp. 78. § (1) bekezdése alapján köteles az alperes együttes elsőfokú és felülvizsgálati költségének a  megfizetésére.

[16]  A tárgyi illetékfeljegyzési jog folytán le nem rótt kereseti és felülvizsgálati illeték viselésére a Kúria az illetékekről szóló 1990. évi XCIII. törvény 42.§ (1) bekezdés a) pontja, 50.§ (1) bekezdése és a költségmentesség alkalmazásáról a bírósági eljárásban szóló 6/1986. (VI. 26.) IM rendelet 13.§ (2) bekezdése alapján kötelezte a felperest. Az illeték alapját a kereseti illeték esetében az adókülönbözet-, a felülvizsgálati illetéknél az adóbírság összegében határozta meg. 

[18] A Kúria a felülvizsgálati kérelmet alperes indítványára tárgyaláson bírálta el.

Budapest, 2019. február 7.

dr. Hajnal Péter sk. a tanács elnöke, Huszárné dr. Oláh Éva sk. előadó bíró, dr. Heinemann Csilla sk. bíró