A Kúria
mint felülvizsgálati bíróság
ítélete
Az ügy száma: Kfv.I.35.174/2019/6. szám

A tanács tagjai: Dr. Darák Péter a tanács elnöke, Dr. Heinemann Csilla előadó bíró, Huszárné dr. Oláh Éva bíró
	
A felperesek: I.rendű felperes neve I. rendű
                       II.rendű felperes neve II. rendű

A felperesek képviselője: Szecskay Ügyvédi Iroda (ügyintéző: dr. Szecskay András ügyvéd)
	
Az alperes: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság 	
	
Az alperes képviselője: Dr. Szabó-Piniel Orsolya kamarai jogtanácsos 
	
A per tárgya: vámügyben hozott közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálata

A felülvizsgálati kérelmet benyújtó fél: alperes 14. szám alatt
	
A felülvizsgálni kért jogerős határozat: Tatabányai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 4.K.27.091/2018/9.

Rendelkező rész 
A Kúria a Tatabányai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 4.K.27.091/2018/9. számú ítéletét hatályában fenntartja.

Kötelezi az alperest, hogy 15 nap alatt fizessen meg a felpereseknek külön-külön 250.000 (kétszázötvenezer) - 250.000 (kétszázötvenezer) forint felülvizsgálati perköltséget.

A felülvizsgálati eljárási illetéket az állam viseli.

Az ítélet ellen felülvizsgálatnak nincs helye.

Indokolás

A felülvizsgálat alapjául szolgáló tényállás

[1]	Az elsőfokú vámhatóság a közösségi vámjog végrehajtásáról szóló 2003. évi CXXVI. törvény (továbbiakban: régi Vámtörvény) 7/C. § (1) bekezdés b) pontja alapján vámáru-nyilatkozat egyedi felülvizsgálatára irányuló utólagos ellenőrzést folytatott le az I.r. felperesnél 2015. április 23. napjától 2016. január 29. napjáig. Az elsőfokú hatóság az OLAF jelentése alapján megállapította, hogy a korábban szabad forgalomba bocsátott hatlapfejű acélból készült, metrikus menetű csavarokat a Kínai Népköztársaságból importálták Tajvanba, majd azt követően Tajvanból újra exportálták az EU-ba anélkül, hogy azokon bármiféle feldolgozást végeztek volna, ezért az áruk megőrizték kínai származásukat. Emiatt a vizsgálat alá vont nem közösségi áruk származási országa a Kínai Népköztársaság, ezért a vámeljárás elvégzésekor hatályban lévő, a Bizottság 91/2009/EU rendelete alkalmazandó, vagyis dömping vám alkalmazásának van helye. Erre figyelemmel az elsőfokú hatóság 2017. február 23. napján négy módosító határozatot hozott, amelyben rendelkezett a vám és a nem közösségi adó kiszabása iránt. A II.r. felperes a behozatal során a felperes közvetett vámjogi képviselője volt.

[2]	A felperesek fellebbezése folytán eljárt alperes a 2235064067 számú határozatával az elsőfokú határozatokat helybenhagyta. Határozatának indokolásában ugyan rögzítette, hogy az antidömping intézkedések hatályon kívül helyezéséről szóló 2016/278 végrehajtási rendelet  2016. február 28. napján hatályba lépett, de az áruk behozatalának időpontjában a hatályos jogi rendelkezések szerint a kötőelemek az antidömping intézkedés hatálya alá tartoztak, ezért a dömpingellenes vám kiszabásától a hatóság nem tudott eltekinteni. 

A kereseti kérelem és az alperes védekezése

[3]	A felperesek keresetükben arra hivatkoztak, hogy az időközben megszületett hatályon kívül helyező rendelet folytán az elsőfokú határozatokat az alperesnek meg kellett volna semmisítenie, másrészről az alperes figyelmen kívül hagyta azt a körülményt, hogy kizárólag OLAF jelentés nem szolgálhat utólagos könyvelésbevétel alapjául. Nézetük szerint nem hatályos jogszabályokon alapult az alperesi döntés, az sérti az Alaptörvényt, illetve nem vette figyelembe a Vámkódex 220. cikkében foglalt korlátozásokat, melyek jelen tényállás mellett kizárják a vámtartozás utólagos könyvelésbe vételét és kiszabását. A vámhatóság nem tett eleget a Vámtörvény 7/N. § (4) bekezdés alapján fennálló bizonyítási kötelezettségének, illetve olyan eljárási jogsértéseket követett el, melyek az ügy érdemére is kihatottak, ideértve az I.r. felperes nyilatkozattételi védekezési és tisztességes eljáráshoz fűződő jogának megsértését, valamint a Kúria által kialakított gyakorlat teljes figyelmen kívül hagyását. 

[4]	Az alperes ellenkérelmében a felperesek keresetének elutasítását indítványozta.

Az elsőfokú ítélet

[5]	Az elsőfokú bíróság az alperesi határozatot az elsőfokú határozatokra is kiterjedően hatályon kívül helyezte. 

[6]	Álláspontja az volt, hogy a vám és az általános forgalmi adó utólagos kiszabásának alapját képező dömpingellenes 91/2009/EK rendeletet a 2016/278 végrehajtási rendelet 2016. február 28. napján hatályon kívül helyezte, és miután a négy elsőfokú határozat 2017. február hónapban kelt, az alperesi határozat pedig 2017. július 20. napján, nem volt jogalapja a határozatban foglalt utólagos vám és általános forgalmi adó megállapításának. Az elsőfokú bíróság azt is hangsúlyozta, hogy az alperes ismerte az ennek kapcsán kialakult joggyakorlatot és a Kúria korábbi döntéseit, mégis ezeket figyelmen kívül hagyta. Nem értett egyet azzal az alperesi okfejtéssel, hogy a Kúria döntései, miután nem minősülnek jogforrásnak, figyelmen kívül hagyandók. Hangsúlyozta, hogy a Kúria feladata az ítélkezési tevékenységen túlmenően a joggyakorlat egységesítése és az iránymutatás, a helyes joggyakorlat, jogszabály-értelmezés kialakítása. Nézete szerint a Kúria Kfv.V.35.299/2016/7., valamint a Kfv.VI.35.531/2017/7. számú ítéletei irányadók.

[7]	A bíróság egyetértett a felperesnek a hatályon kívül helyező rendelet értelmezése kapcsán abban, hogy miután 2016. február 28. napjáig nem került sor jogerősen a vám beszedésére, így az alperes jogszabálysértő módon járt el, amikor az elsőfokú határozatokat helybenhagyta. A rendelet 3. cikkében említett az a kitétel, hogy a hatályon kívül helyezés „nem szolgál alapul az említett nap előtt beszedett vámok visszatérítésére", nem alapozhatja meg az újabb vámkivetést, ugyanis a visszatérítés és a beszedés között különbséget kell tenni. 

A felülvizsgálati kérelem és ellenkérelem

[8]	A jogerős ítélet ellen az alperes terjesztett elő felülvizsgálati kérelmet elsődlegesen a jogerős ítélet hatályon kívül helyezése és a felperes keresetének elutasítása, másodlagosan a jogerős ítélet hatályon kívül helyezése és az elsőfokú bíróság új eljárásra és új határozat hozatalára történő utasítása érdekében. 

[9]	Nézete szerint a bíróság az általa felhívott jogszabályokból téves, súlyosan okszerűtlen és iratellenes következtetéseket vont le. Hangsúlyozta, hogy az érintett termékekre vonatkozóan a végleges dömpingellenes vám beszedését a Kínai Népköztársaságból származó egyes vas- vagy acélkötő elemek behozatalára végleges dömpingellenes vám kivetéséről szóló 91/2009. EK tanácsi rendelet írta elő. A Kínai Népköztársaság azonban úgy ítélte meg, hogy az Európai Unió által hozott intézkedés nincs összhangban a dömpingellenes megállapodás és az 1994. évi Általános Vám és Kereskedelmi Egyezmény egyes rendelkezéseivel, ezért az Európai Unió intézkedésével szemben eljárást kezdeményezett. 

[10]	A Kereskedelmi Világszervezet (továbbiakban: WTO) vizsgálta a kifogást és megállapította, hogy az Európai Unió eljárása nincs összhangban a dömpingellenes megállapodással, ezért felkérte az Európai Uniót arra, hogy intézkedéseit hozza összhangba a dömpingellenes megállapodás szerinti kötelezettségeivel. Ennek következménye lett a felperes által is hivatkozott bizottsági rendelet meghozatala, amely 2016. február 27-ei hivatalos lapban publikálásra került és 2016. február 28. napján lépett hatályba. Hangsúlyozta azonban, hogy annak 2. cikkében foglaltak szerint a bizottsági rendelet „az 1. cikkben említett dömpingellenes vámok hatályon kívül helyezése és e rendelet - 3. cikkben meghatározott - hatályba lépésének napján lép érvénybe és nem szolgál alapul az említett nap előtt beszedett vámok visszatérítésére". Ez nézete szerint a gyakorlatban azt jelenti, hogy a hivatkozott bizottsági rendelet hatályba lépését megelőzően történt behozatali vámeljárások tekintetében, ha egy utólagos ellenőrzés eredményeként megállapításra kerül, hogy az adott kötőelem a behozatal időpontjában hatályos dömpingintézkedések szerint a dömpingellenes vám hatálya alá tartozott, azonban a vámeljárás során a gazdálkodó által megadott helytelen származó helyzet vagy helytelen vámtarifaszám okán az akkor nem került kiszabásra, úgy ezen antidömping vámot 2016. február 28-át követően is kivetheti a vámhatóság. Arra is utalt, hogy a dömpingellenes vámkivetést a tanácsi rendelet szabályozza, melyet bizottsági rendelet nem helyezhet hatályon kívül, a bizottság a már hivatkozott végrehajtási rendelet alapján a dömpingellenes intézkedést szüntette meg, nem pedig az azt megállapító tanácsi rendeletet vonta vissza. Erre figyelemmel - ahogy a végrehajtási rendelet 1. cikke kifejezetten is kiemelte - az érintett eljárások behozatalára kivetett végleges dömpingellenes vám veszti hatályát, nem pedig az egész rendelet. 

[11]	Nézete szerint figyelemmel kell lenni arra, hogy a per tárgyát képező ellenőrzést a közösségi Vámkódex (2913/92/EGK rendelet) és a közösségi vámjog végrehajtásáról szóló 2003. évi CXXVI. törvény rendelkezése alapján folytatta le a vámhatóság. A Vámkódex 201. cikke szerint a vámtartozás a behozatalkor keletkezik, a 217. cikk szerint a vámhatóságnak, amint rendelkezésére állnak a szükséges adatok, ki kell számítania minden egyes vámtartozásból származó behozatali vagy kiviteli vámösszeget, és azt könyvelésbe kell vennie. A 220. cikk szerint, ha a vámtartozásból származó vámösszeget nem vették könyvelésbe, a 218. és 219. cikknek megfelelően azt attól a naptól számított két napon belül kell könyvelésbe venni, amikor a vámhatóság tudomást szerez a helyzetről, ki tudja számítani a jogszabály szerinti fizetendő összeget és meg tudja állapítani az adós személyét (utólagos könyvelésbe vétel). E fenti könyvelésbe vétel akadályát jelentheti pl. az elévülés, de a perbeli esetben nem ez történt.
 
[12]	Megítélése szerint az antidömping intézkedések hatályon kívül helyezése nem játszik szerepet azon behozatalok tekintetében, ahol a behozatalra a hatályon kívül helyezést megelőzően került sor és a vámhatóság bizonyítékai alapján a behozatal időpontjában hatályos szabályok szerint az adott kötőelem az antidömping intézkedés hatálya alá tartozott. Az alperes előzetes döntéshozatali eljárás kezdeményezését kérte a végrehajtási rendelet értelmezése érdekében. 

[13]	A felperesek felülvizsgálati ellenkérelmükben a jogerős ítélet hatályban való fenntartását indítványozták arra hivatkozva, hogy az alperesi jogértelmezés téves, utaltak a Kúria már hivatkozott ítéletében ezzel kapcsolatosan kifejtett jogi álláspontjára. Azt is hangsúlyozták, hogy az alperes elsődleges felülvizsgálati kérelme teljesíthetetlen, hiszen az elsőfokú bíróság ítéletében a per érdemét tekintve nem foglalt állást. Szükségtelennek tartották az alperes előzetes döntéshozatali eljárásra irányuló kérelmének teljesítését, arra hivatkozva, hogy acte claire esete áll fenn. 

A Kúria döntése és jogi indokai

[14]	Az alperes felülvizsgálati kérelme alaptalan.

[15]	 A Pp. 275. § (1) és (2) bekezdésére figyelemmel a felülvizsgálati eljárásban bizonyítás felvételének nincs helye, a Kúria a felülvizsgálati kérelem elbírálása során a rendelkezésre álló iratok alapján dönt. A jogerős ítélet csak a felülvizsgálati kérelem és a csatlakozó felülvizsgálati kérelem keretei között vizsgálható felül.

[16]	A felülvizsgálati bíróság elsődlegesen rögzíti, hogy a Kúria a Kfv.VI.35.531/2017/7. számú ítéletében már foglalkozott a Végrehajtási rendelet hatályba lépése kapcsán az utólagos dömpingellenes vám kiszabásának problémakörével, mely ítéletben kifejtettekkel a Kúria jelen ügyben eljáró tanácsa egyetért, attól eltérni nem kíván. 

[17]	Az elsőfokú hatóság az utólagos ellenőrzést 2015 áprilisától 2016. január 29-ig végezte, határozatait már a Végrehajtási rendelet hatálybalépését követően hozta meg.

[18]	Egyetért a Kúria azzal a megállapítással, hogy Végrehajtási rendelet 1. és 3. cikkei egyértelmű rendelkezéseket tartalmaznak, vagyis a dömpingellenes vám 2016. február 28-án hatályát vesztette, így az ezen időpontig jogerősen ki nem szabott dömpingellenes vám nem jogszerű. Ez azt jelenti, hogy az elsőfokú hatóság jogszerűen már nem szabhatott ki dömpingellenes vámot, általános forgalmi adót és vámigazgatási bírságot a felperesre, és a fellebbezés során e jogszabálysértést az alperesnek korrigálnia kellett volna. A Végrehajtási rendeletet - az alperes érvelésével szemben - a folyamatban lévő ügyekben is alkalmazni kell, a visszamenőleges hatállyal, illetve a Vámkódex 201. és 220. cikkével kapcsolatos alperesi okfejtés nem releváns. 

[19]	A Végrehajtási rendelet a korábbi dömpingellenes intézkedések, rendeletek érvényességét  nem érintette, a dömpingellenes vámok kiszabása körében alkalmazási tilalmat vezetett be, mely 2016. február 28-val lépett hatályba. 

[20]	A Kúria rámutat arra, hogy a Pp. 339/A. §-a értelmében a határozat jogszerűségét a bíróság mindig a határozat meghozatalakor fennálló tényállás és jogszabályok alapján vizsgálja felül, márpedig az utólagos ellenőrzés eredményeinek realizálását szolgáló határozatok meghozatalára már a Végrehajtási rendelet hatályba lépését követően került sor.

[21]	Szükségtelennek tartotta a Kúria előzetes döntéshozatali eljárás kezdeményezését, mert megítélése szerint a Végrehajtási rendelet 2. cikkének rendelkezése egyértelmű, annak helyes értelmezése és alkalmazása tekintetében kétség nem merült fel.

[22]	A fentieknek megfelelő elsőfokú bírósági ítéletet a Kúria a Pp. 275. § (3) bekezdése alapján hatályában fenntartotta.

A döntés elvi tartalma

[23]	A közigazgatási határozat jogszerűségét a határozat meghozatalakor fennálló jogszabályok figyelembevételével kell megítélni, így annak jogszerűségét egy, a határozat meghozatalakor már hatályon kívül helyezett előírásra nem lehet alapozni.

Záró rész

[24]	A pervesztes alperes köteles a felperesek részére a Pp. 78. § (1) bekezdésére figyelemmel felülvizsgálati eljárási költség megfizetésére.

[25]	Az alperes az illetékekről szóló 1990. évi XCIII. törvény 5. § (1) bekezdés c) pontja szerint személyes illetékmentes, ezért a feljegyzett felülvizsgálati eljárási illetéket az állam viseli a költségmentesség alkalmazásáról szóló 6/1986. (VI.26.) IM rendelet 14. §-ára tekintettel.

[26]	A tárgyalás tartását a felek egyike sem kérte, és mivel a Pp. 272. § (2) bekezdése a felülvizsgálati kérelem kiegészítését, a 275. § (1) bekezdés pedig a bizonyítást zárja ki, nem merült fel a tárgyalás tartásának szükségessége: a Kúria a felülvizsgálati kérelmet tárgyaláson kívül bírálta el. 

Budapest, 2019. április 18.
dr. Darák Péter sk. a tanács elnöke, dr. Heinemann Csilla sk. előadó bíró, Huszárné dr. Oláh Éva sk. bíró