A Kúria
mint felülvizsgálati bíróság
ítélete
Az ügy száma: Kfv.I.35.172/2019/8.

A tanács tagjai: . Hajnal Péter a tanács elnöke, dr. Sisák Péter előadó bíró, dr. Heinemann Csilla bíró
	
A felperes: felperes neve 
	
A felperes képviselője: dr. Makai Kiss László kamarai jogtanácsos 
	
Az alperes: alperes neve 

Az alperes képviselője: Bordás Ügyvédi Iroda (ügyintéző: dr. Bordás Vilmos ügyvéd)

Alperesi beavatkozó: Budapest Főváros IV. került Újpest Önkormányzata 

A beavatkozó képviselője: dr. Kocsis László Ügyvédi Iroda (ügyintéző: dr. Kocsis László ügyvéd)

A per tárgya: adóügyben hozott közigazgatási határozat felülvizsgálata

A felülvizsgálati kérelmet benyújtó fél: alperesi beavatkozó
	
A felülvizsgálni kért jogerős határozat: Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 3.K.34.200/2016/45. számú ítélet
Rendelkező rész
A Kúria a Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 3.K.34.200/2016/45. szám alatti ítéletét hatályában fenntartja. 

Kötelezi a beavatkozót, hogy 15 napon belül fizessen meg a felperesnek 50.000 (ötvenezer) forint felülvizsgálati perköltséget. 

A perben felmerült felülvizsgálati eljárási illetéket az állam viseli.
Az ítélet ellen felülvizsgálatnak nincs helye.
Indokolás

A felülvizsgálat alapjául szolgáló tényállás
[1]	A Budapest IV. került ... hrsz. alatt felvett, 2069 m2 területű „kivett, feltöltött földterület" megjelölésű, a ... hrsz. alatt felvett 45262 m2 területű „kivett, szemétlerakó telep" megjelölésű és a ... hrsz. alatt felvett 6931 m2 területű „kivett, feltöltött földterület" megjelölésű ingatlanok a felperes tulajdonában állnak. A ... hrsz. alatti ingatlan az E-TG-IV (turisztikai erdőterület) építési övezetbe a ... hrsz. alatti ingatlan az M-4-11 (munkahelyi terület) és a ... hrsz. alatti ingatlan az E-TG-IV-2 (turisztikai erdőterület) építési övezetbe tartozik. 

[2]	A ... és a ... hrsz. alatti ingatlanokra a felperes 2013. szeptember 19-én új telekadó bevallást nyújtott be, amelyben az ingatlanok kapcsán törvényi adómentességet vallott, mentességi okként jelölte meg, hogy az ingatlan építési, telekalakítási, változtatási tilalom alatt áll és hivatkozott a Legfelsőbb Bíróság EBH 2011.2357. szám alatt közzétett elvi határozatában foglaltakra. Az ingatlanokon tartott helyszíni szemlét követően Budapest Főváros IV. kerület Újpest Önkormányzat Polgármesteri Hivatala (továbbiakban: elsőfokú adóhatóság) a ... hrsz. alatti ingatlanra hozott 7809/7/2015. és 7809/8/2015. számú határozatokkal 2012. és 2013. évekre összesen 1.242.000 Ft telekadót, 310.500 Ft adóbírságot és 188.205 Ft késedelmi pótlékot állapított meg. 

[3]	A ... hrsz. alatti ingatlanra vonatkozóan a 7805/7/2015. számú és 7805/8/2015. számú határozatokkal szintén 2012. és 2013. évekre 27.152.200 Ft telekadót, 6.789.300 Ft adóbírságot és 4.116.044 Ft késedelmi pótlékot állapított meg. 

[4]	A felperes fellebbezése folytán eljáró alperes a BP/007/04339-5/2015. és a BP/007/04339-6/2015. számú határozatokkal a 7809/7/2015. és 7809/8/2015. számú határozatokat megsemmisítette és az elsőfokú hatóságot új eljárásra utasította. Ugyancsak a BP/007/04339-9/2015. és a BPB/007/04339-10/2015. számú határozatokkal a 7805/7/2015. és a 7805/8/2015. számú határozatokat semmisítette meg és utasította az elsőfokú adóhatóságot új eljárásra. 

[5]	Az új eljárás eredményeként 2016. február 18. napján hozott 3828/2/2016. számú határozatával az elsőfokú adóhatóság a ... hrsz. alatti ingatlanra 2012. évben 608.580 Ft, 2013. évre 633.420 Ft telekadót állapított meg és kiszabott 158.355 Ft adóbírságot, valamint 78.137 Ft késedelmi pótlékot. Az ugyanaznap kelt 3826/2/2016. számú határozatával a ... hrsz. alatti ingatlanra 2012. évre 13.307.028 Ft, 2013. évre 13.850.172 Ft telekadó különbözetet állapított meg és kiszabott 3.462.543 Ft adóbírságot, valamint 1.708.956 Ft késedelmi pótlékot. 

[6]	Indokolásában az elsőfokú adóhatóság rögzítette, hogy az ingatlanok 2003. január 16. napjától a felperes tulajdonában állnak, a helyi adókról szóló 1990. évi C. törvény (a továbbiakban: Htv.) 17. §-a értelmében telekadó fizetési kötelezettség alá esnek. A telekadó fizetési kötelezettséget 2012. január 1. napjától a Htv. felhatalmazása alapján hatályos 49/2012. (XI.30.) Önkormányzati rendelettel módosított, az építmény és telekadóról szóló 34/2011. (XII.19.) Önkormányzati rendelet (a továbbiakban: Ör.) szabályozza, ennek 6. §-a szerinti adómentesség a felperest nem illeti meg. Építési tilalomnak minősül az épített környezet alakításáról és védelméről szóló 1997. évi LXXVIII. törvény (a továbbiakban: Étv.) 20. § (6) bekezdése szerint a változtatási tilalom kivételével az ingatlannyilvántartásba bejegyzett építési tilalom, de a Htv. 52. § 43. pontja alapján az Étv. 20. § (3) bekezdés szerinti változtatási tilalom is az építési tilalommal esik egy tekintet alá. Az ingatlanokra vonatkozóan 2012. és 2013. években határozattal elrendelt építési, változtatási és telekalakítási tilalom nem volt érvényben. A Htv. 21. § a) pontja, valamint az Ör. 7. §-ában írtak szerinti mértékben számította ki a telekadó mértékét. A felperes által hivatkozott Elvi Bírósági Határozat kapcsán megállapította, hogy ügyazonosság nem áll fenn, így annak rendelkezéseit nem lehet alkalmazni.
 
[7]	A felperes fellebbezése folytán eljárt alperes a 2016. június 6-án kelt BP/1008/04324/3/2016. számú határozatával a 3828/2/2016. számú elsőfokú határozatot, míg az ugyanaznap kelt BP/1008/04324-4/2016. számú határozatával a 3826/2/2016. számú határozatot helybenhagyta. Határozatának indokolásában rögzítette, hogy az adózás rendjéről szóló 2003. évi XCII. törvény (a továbbiakban: Art.) 138. § (1) bekezdés alapján az elsőfokú döntéseket és az azt megelőző eljárásokat teljes terjedelmében felülvizsgálta. Megállapította, hogy az önkormányzati adóhatóság az ingatlanokat érintően adó ellenőrzési eljárásokat indított, melynek eredményeként pontosan feltárta a tényállást, helytállóan állapította meg, hogy a felperes nem jogosult építési, változtatási, telekalakítási tilalom miatti telekadó mentességre. Az elsőfokú hatóság döntését részletes jogszabályokra történő hivatkozással is indokolta. 

[8]	A ... hrsz. alatti ingatlant érintően az elsőfokú adóhatóság a 2017. április 6. napján kelt 27940/2/2017. számú határozatával 2014. évre 2.238.713 Ft, 2015. évre 2.273.368 Ft, 2016. évre 2.273.36 Ft, 2017. I. és II. félévekre pedig félévenként 1.136.684 Ft telekadó megfizetésére kötelezte a felperest. Megállapította a felperes telekadó bevallásaiból és a felperesnél folytatott ellenőrzés adataiból, hogy az ingatlan telekadó hatálya alá tartozó adóköteles belterületi telek, 2014-2017. adóévekre a felperes adókötelezettséget érintő változást nem jelentett be, és az ingatlan adataiban az adóalapot, valamint az adókötelezettséget érintően más változás nem történt. A döntés indokolásában hivatkozott a Htv. és az Ör. ide vonatkozó rendelkezéseire. 

[9]	A felperes fellebbezése folytán eljáró alperes a 2017. július 24. napján kelt BP/1008/05794-4/2017. számú határozatával az elsőfokú határozatot helybenhagyta. Megállapította, hogy a felperes az ingatlannak 2003. óta tulajdonosa, a tulajdoni lapon építési tilalom bejegyzés nem szerepel, a Htv. 18. §-a alapján a felperes adóalanyisága fennáll, egyebekben az elsőfokú adóhatóság a jogszabályoknak megfelelően, összegszerűségében is helyes adatokkal állapította meg a felperes adófizetési kötelezettségét. 
A kereseti kérelem és az alperes védekezése
[10]	A felperes keresetében az alperes BP/1008/04324-3/2016., BP/1008/04324-4/2016., illetve BP/1008/05794-4/2017. számú határozatainak megváltoztatását és az adófizetési kötelezettség alóli mentesítését kérte. A ... és ... hrsz. alatti ingatlanok kapcsán hivatkozott arra, hogy azok övezeti besorolása az E-TG jelű besorolás, beépítésre nem szánt terület, hulladéklerakó céljára hasznosították, rekultivációs kötelezettség terheli, amely nélkül ide erdőt telepíteni sem lehet. Álláspontja szerint mint az ingatlan tulajdonosának formálisan hozott határozat nélkül is fennáll rekultivációs kötelezettsége, amelynek költségei az ingatlan értékét sokszorosan meghaladják. Az ingatlanok eredetileg szántó művelési ágúak voltak, azt állami beruházáshoz vették igénybe, szemétlerakóvá nyilvánításuk és szeméttel való feltöltésük változtatta meg eredeti művelési águkat. A ... hrsz. alatti ingatlan kapcsán a fentieken túl hivatkozott arra is, hogy a terület vízjárta, szeméttel feltöltött terület, forgalomképtelen, mert nem használható másra mint erdőtelepítésre, annak azonban előfeltétele a rekultiváció. 

[11]	Alperes ellenkérelmében a határozatokban foglalt indokolás fenntartásával a kereset elutasítását kérte. Hivatkozott arra, hogy a bevallások benyújtásakor fennálló rekultivációs kötelezettségről a felperes nem tudott dokumentumot csatolni. Kiemelte, hogy az Ör.-ben szereplő telekadó mértékek nem érik el a törvényi maximumot. A perben csatolta az I. Kft. képviseletében eljáró M. S. által 2017. április 7-én készült ingatlanforgalmi értékbecslést, amely a ... hrsz. alatti ingatlan bruttó értékét 3.700.000 Ft-ban, a ... hrsz. alatti ingatlan értékét 399.800.000 Ft-ban jelölte meg. 

[12]	A perbe az alperes pernyertességének előmozdítása érdekében beavatkozó Önkormányzat a kereset elutasítását kérte a határozatok jogszerűségére hivatkozva. 
Az elsőfokú ítélet
[13]	Az elsőfokú bíróság ítéletével az alperes BP/1008604324-3/2016. számú, BP/1008/04324-4/2016. számú, valamint BP/1008/05794-4/2017. számú határozatait az elsőfokú határozatokra is kiterjedően megváltoztatta és megállapította, hogy a felperesnek a tárgyi adóévekben a ..., a ... és a. ... hrsz. alatti telkek után adókötelezettsége nem áll fenn. 

[14]	Az ítélet indokolásában rögzítette, hogy a Htv.-nek a tárgyi időszakban hatályos 17. §-ában foglaltak szerint az önkormányzat illetékességi területén lévő telek adóköteles, nem volt vitás, hogy a kérdéses telkek tulajdonosa a tárgyi időszak alatt a felperes volt, a Htv. 18. § értelmében pedig mint az év első napján a telek tulajdonosa adóalanyának minősült. Helytállóan állapították meg ezért az alperes határozatai azt, hogy a felperes adóalanyisága az ellenőrzéssel vizsgált időszakban az ingatlanok tekintetében fennállott. 

[15]	Az indokolása szerint azt kellett a bíróságnak a perben eldöntenie, hogy a tárgyi ingatlanokhoz tartozóan a felperest terheli-e az adókötelezettség. A bíróság nem fogadta el az I. Kft. képviseletében készített szakértői értékbecslést, mert az azt tartalmazta, hogy az értékelés szemrevételezés alapján történt, diagnosztikai vizsgálatot az értékelő nem végzett, az ingatlan jellemzőit a becslés nem teljes körűen tartalmazza, tényleges, valós fényképfelvételek alapján igazolható leírást sem tartalmaz. Ezzel szemben a perben kirendelt dr. K. T. igazságügyi szakértő az ingatlanok tekintetében részletes, mindenre kiterjedő leírást adott, vizsgálta azok rekultivációjának lehetőségeit, annak költségeit, megállapítva, hogy a ... hrsz. alatti ingatlanon a rekultiváció célja az erdő-véderdő funkció kialakítása, térítésmentes használatú lakossági célú rekreációs terület kialakításához, míg a ... hrsz. alatti ingatlan tekintetében a telek észak-nyugati területrészén a beépíthetőség fizikai lehetőségének biztosítása, dél-keleti fekvésébe pedig ugyancsak a lakossági célú rekreációs terület kialakításához erdő-véderdő kialakítása. Az ingatlanokon építési törmelék jellegű szemét került elhelyezésre, ez alkalmatlan a helyben történő áthalmozásra és a sík felület kialakítását követő erdőtelepítésre. A rekultiváció során az építési törmelék elszállításának és ártalmatlanná tételének költségét kell felbecsülni. 

[16]	A területek és azok körülményeinek azonosságára figyelemmel a bíróság iránymutatónak fogadta el a szakértői véleményt a ... hrsz. ingatlan tekintetében is megállapítva, hogy a telek jelen állapotában használati értékkel nem rendelkezik, rekultivációt megelőzően semmilyen hasznosítása nem lehetséges. 

[17]	Az ítélet ezt követően hivatkozott a Htv. 52. § 16. pontjának a 2012. december 31. napjáig hatályos szövegére, ami a telek fogalmát meghatározta, illetve a 2013. január 1. napjától hatályos rendelkezéseire. Megállapította, hogy a perbeli ingatlanok a telekfogalmak egyikének sem feleltethetők meg, a Htv. 5. §-a értelmében a telekadó vagyoni típusú adó, a vagyoni típusú adók körébe tartozó telekadót értéket képviselő, vagyoni értékű ingatlanra lehet alkalmazni, amely fogalomnak a perbeli ingatlanok nem felelnek meg, értéket nem képviselnek, eladhatatlanok. Valóságos értéket nem képviselő ingatlanok után vagyoni típusú adó kiszabására jogszerű lehetőség nincs. 

A felülvizsgálati kérelem és ellenkérelem
[18]	Az ítélet ellen az alperesi beavatkozó terjesztett elő felülvizsgálati kérelmet, amelyben a Polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvény (a továbbiakban: Pp.) 275. § (4) bekezdése alapján az elsőfokú bíróság új eljárásra és új határozat hozatalára utasítását kérte. Hivatkozott arra, hogy az ítélet sérti a Pp. 141. §-ának, 164. § (2) bekezdésének és 182. § (3) bekezdésének rendelkezéseit. Kifogásolta a perben beszerzett ingatlanforgalmi igazságügyi szakértői vélemény elfogadását, azt hiányosnak tartotta, mert nem tért ki annak vizsgálatára, hogy az erdőtelepítésen túl az ingatlannak milyen hasznosítási módja lehetséges, létezik-e más rekultivációs módszer, illetve azt, hogy az ajánlott módszer szakmailag megfelelő-e. Vitatta a szakértő rekultivációra kiterjedő kompetenciáját, kifogásolta, hogy az eljárásban az új ingatlanforgalmi szakértő kirendelése iránti indítványára a bíróság nem reagált. 

[19]	Felülvizsgálati ellenkérelmében a felperes az elsőfokú ítélet hatályban történő fenntartását indítványozta. A kérelem szerint az elsőfokú bíróság ítéletét kellően megindokolta, számot adott arról, hogy miért nem fogadta el az I. Kft. becslését és vele szemben miért a kirendelt igazságügyi szakértő véleményét vette figyelembe. Hivatkozott arra, hogy értékkel nem rendelkező ingatlan nem tartozhat a telekadó fogalmi körébe és nem minősülhet telekadó tárgyának. A perbeli ingatlanok sérült betongerendákkal, betontömbökkel, betontörmelékkel feltöltött ingatlanok, semmiféle használatra nem alkalmasak, értéket nem képviselnek, azokra jelen állapotukban rekultiváció nélkül erdőt sem lehet telepíteni. 

A Kúria döntése és jogi indokai
[20]	A felülvizsgálati kérelem nem alapos.

[21]	A Pp 270. § (2) bekezdés értelmében a felülvizsgálati eljárás során kizárólag a jogerős ítélet jogszerűsége vizsgálható. A Pp. 275. § (1) és (2) bekezdésére figyelemmel a felülvizsgálati eljárásban bizonyítás felvételének nincs helye, a Kúria kérelme elbírálása során a rendelkezésre álló iratok alapján dönt, a jogerős határozatot csak a felülvizsgálati kérelem és a csatlakozó felülvizsgálati kérelem kereseti között vizsgálhatja felül.

[22]	A felülvizsgálati kérelemben az alperesi beavatkozó arra hivatkozott, hogy az elsőfokú bíróság a Pp. 141. § (2) bekezdésében írtakra figyelemmel nem tett eleget tényállás tisztázási kötelezettségének és megsértette a Pp. 182. § (3) bekezdését akkor, amikor a beszerzett szakértői véleményt elfogadta, elutasította új szakértő kirendelésére tett bizonyítási indítványát.

[23]	A Kúria megállapította, hogy az elsőfokú bíróság a szakértői véleményt mérlegelési körébe vonta, a szakértőt a tárgyaláson meghallgatta, a felek kérdéseire nyilatkoztatta. Ítéletének indokolásában a szakvélemény megállapításait ez egyéb bizonyítékokkal egybevetette, azokat értékelte, a bizonyítékok mérlegelését elvégezte. A szakvélemény nem homályos, nem hiányos, sem önmagával, sem más tényekkel nem áll ellentétben, megállapításai az ingatlan helyszínén szerzett adatokon alapulnak, amellett, hogy más településeken lévő ingatlanok adatait is figyelembe veszi, a perbeli ingatlan egyedi jellemzőit értékeli. Az ítélet indokolásának a szakvéleményt értékelő részében nincs ellentmondás, a bíróság kellő alapossággal indokolta, hogy a szakvéleményt miért fogadta el, és ebből következően miért nem látta indokát sem a szakvélemény kiegészítésének, sem új szakvélemény beszerzésének. Ugyancsak kellő és részletes indokát adta a bíróság annak, miért nem fogadható el a szakvéleménnyel szemben az I. Kft. értékbecslése.

[24]	A Pp. 141.§ (2) bekezdésének bíróság általi megsértésére az alperesi beavatkozó hivatkozott ugyan, de nem jelölte meg, hogy e körben mely intézkedés vagy annak mulasztás valósította meg a jogsértést. A per adataiból ugyanakkor a Kúria nem észlelt olyan mulasztást, amely a hivatkozott eljárási szabálysértés megállapíthatóságát eredményezné.

[25]	A felperes keresetében a Legfelsőbb Bíróság EBH 2011.2357. számon közzétett döntésében kifejtettekre hivatkozva vitatta, hogy ingatlanok a telekadó hatálya alá tartoznának másodlagosan arra hivatkozott, hogy az adó mértéke teherbíró képességét meghaladja. Ezért helyesen járt el a bíróság akkor, amikor a telekadót kiszabó közigazgatási határozatok törvényességi vizsgálata körében először arról foglalt állást, hogy az érintett ingatlanok telekadó hatálya alá esnek-e. Elsődleges ugyanis annak vizsgálata, hogy az érintett vagyontárgy adó tárgya-e, ezt követően kell vizsgálni az adómentesség esetleges fennállását. (Kúria Kfv.VI.35.371/2017/4. sz.).

[26]	A Htv. 17.§-a értelmében adóköteles az önkormányzat illetékességi területén lévő telek. A Htv. 19.§-a szabályozza az adómentesség eseteit: eszerint mentes az adó alól az épület (épületrész hasznos alapterületével egyező nagyságú telekrész), az erdő művelési ágban nyilvántartott belterületi telek, illetve az építési tilalom alatt álló telek adóköteles területének 50%-a. 

[27]	A telek fogalmának meghatározását a Htv. 52.§ 16) pontja tartalmazza 2012. és 2013. adóévekre más-más fogalom-meghatározást rögzítve. 

[28]	Annak vizsgálata körében, hogy a perbeli ingatlanok a törvény „telek" fogalmának megfelelnek-e, a bíróság vizsgálta és értékelte az egyes ingatlannyilvántartási (művelési ág, aranykorona érték,) és más releváns adatokat (övezeti besorolás), és az ingatlanok jellemzőinek vizsgálatára szakértői bizonyítást is elrendelt. A fentebb kifejtettek szerint megalapozott szakvélemény adatait ezen adatokkal egybevetve állapította meg, hogy a valamikor szemét (hulladék) lerakó telepnek használt, rekultivációra szoruló ingatlanok jelen állapotukban beépítésre nem alkalmasak, a jogszabályi telek fogalomnak nem felelnek meg, így a Htv.17.§-a szerinti telekadó tárgyai sem lehetnek. A beépítetlen belterületi földrészlet akkor telekadó köteles, ha beépíthető, ennek ellenére nincs beépítve (Kúria Kfv.VI.35.718/2012/5. szám). Ugyanilyen megállapítást tartalmaz az 2357/2011. számon elvi közigazgatási határozatként közzétett Kúria Kfv.I.35.565/2009. szám alatti döntés is. Adótárgy hiányában pedig az adó alóli mentesség vizsgálata sem szükséges.

A döntés elvi tartalma
[29]	Az ingatlan telekadó tárgyaként minősítésének vizsgálata meg kell előzze az ingatlan adómentességének vizsgálatát. Nem tárgya a telekadónak a beépítetlen belterületi, korábban hulladéklerakónak használt, rekultivációra szoruló olyan földrészlet, amely nem beépíthető.

Záró rész
[30]	A pervesztes alperesi beavatkozót a Pp. 270. § (1) bekezdése szerint alkalmazandó Pp. 78. § (1) bekezdés és 83. § (1) bekezdés alapján kötelezte a bíróság a pernyertes felperes felülvizsgálati költségének megfizetésére. 

[31]	A tárgyi illetékfeljegyzési jog folytán a le nem rótt felülvizsgálati illeték viseléséről az alperesi beavatkozó személyes illetékmentességére figyelemmel a Kúria az illetékekről szóló 1990. évi XCIII. törvény 5. §-a, 50. § (1) bekezdése, illetőleg 62. § (1) bekezdés h) pontjában írtakra figyelemmel, a költségmentesség alkalmazásáról a bírósági eljárásban szóló 6/1986. (VI.26.) IM rendelet 14.§ alapján úgy rendelkezett, hogy azt az állam viseli.

[32]	Tárgyalás tartását egyik fél sem és a beavatkozó sem kérte, a felülvizsgálati kérelem kiegészítését a Pp. 272. § (2) bekezdése, a bizonyítást pedig a Pp. 275. § (1) bekezdése zárja ki, tárgyalás tartásának szükségessége nem merült fel, ezért a Kúria a felülvizsgálati kérelmet tárgyaláson kívül bírálta el.
Budapest, 2019. június 13. 
Dr. Hajnal Péter sk. a tanács elnöke, dr. Sisák Péter sk. előadó bíró, dr. Heinemann Csilla sk. bíró