A Kúria
mint felülvizsgálati bíróság
í t é l e t e

Az ügy száma: Kfv. IV. 35.164/2018/4.
	
A tanács tagjai: 	Dr. Balogh Zsolt a tanács elnöke, Dr. Dobó Viola előadó bíró,
	Dr. Horváth Tamás bíró
	
A felperes: felperes neve

A felperes képviselője: Dr. Fazekas Sándor ügyvéd
	        
Az alperes: alperes neve

Az alperes képviselője: Dr. Erdei Mónika főosztályvezető-helyettes
	
A per tárgya: lakáscélú állami támogatás visszafizetése
	
A felülvizsgálati kérelmet benyújtó fél: felperes
	
A felülvizsgálni kért jogerős határozat: Nyíregyházi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 10.K.27.426/2017/6. számú ítélete

Rendelkező rész

A Kúria 

– 	a Nyíregyházi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 10.K.27.426/2017/6. számú ítéletét hatályában fenntartja;

– 	kötelezi a felperest, hogy 15 napon belül fizessen meg az alperes részére 50 000 (ötvenezer) forint felülvizsgálati eljárási költséget;

-	kötelezi a felperest, hogy fizessen meg az államnak 70 000 (hetvenezer) forint felülvizsgálati eljárási illetéket.
Az ítélet ellen felülvizsgálatnak nincs helye.
I n d o k o l á s
A felülvizsgálat alapjául szolgáló tényállás
[1]	Az elsőfokú hatóságként eljáró Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Kormányhivatal a 2016. december 19-én kelt 14839/7/2011. LÉK számú határozatával egyetemlegesen kötelezte T. A. támogatottat és felperest 3.762.000 forint és annak 2007. március 27-től 2016. december 19-ig felszámított 1.987.540 forint kamata, összesen 5.749.540 Ft jogosulatlanul felvett állami támogatás megfizetésére. Döntését a felperes és társai bűnösségét megállapító Nyírbátori Járásbíróság 2.B. 364/2012/164. számú, illetve a Nyíregyházi Törvényszék, mint másodfokú bíróság, 1.Bf. 428/2015/16. számú jogerős bírósági ítéletben rögzített tényállás alapján hozta meg.

[2]	T. A. támogatott személy L. R. felbujtására, felperes és H. I.né bűnsegédként történő közreműködésével valótlan tartalmú nyilatkozatot tettek, mellyel a hitelintézetet megtévesztették a lakáscélú állami támogatás megszerzése végett. T. A., a büntetőügy VI. rendű vádlottjának bűnössége megállapítást nyert 1 rb. jelentős kárt okozó csalás bűntettében, 1 rb. nagyobb kárt okozó csalás bűntettében és 2 rb. folytatólagosan elkövetett hamis magánokirat felhasználásának vétségében. A büntető bíróság a felperes V. rendű vádlott bűnösségét is megállapította 16 rb. jelentős kárt okozó csalás bűntettében, 16 rb. nagyobb kárt okozó csalás bűntettében és 32 rb. folytatólagosan elkövetett hamis magánokirat felhasználásának vétségében, mint bűnsegéd. A bűnsegédi magatartás megállapítása arra tekintettel történt, hogy a felperes banki ügyintézőként az igénylő kölcsönkérelmében valótlan tartalmú munkáltatói és jövedelmi adatot tüntetett fel, annak érdekében, hogy a támogatott jogosult legyen a lakásépítési kedvezményre, valamint a lakásépítési kölcsönre. Felperes közreműködő magatartásával, társaival a magyar államnak 3.800.000 Ft összegű kárt okozott, amely nem térült meg.

[3]	 A jogosulatlanul igénybe vett lakásépítési kedvezmény visszafizetésére kötelező elsőfokú határozat anyagi és eljárásjogi alapjait az adózás rendjéről szóló 2003. évi XCII. törvény (a továbbiakban: Art.) 72. § (6) bekezdése és a lakáscélú állami támogatásokról szóló 12/2001 (I. 31.) Kormányrendelet (a továbbiakban: R.) 18. § (4) és (15) bekezdései képezték.

[4]	A felperes fellebbezése folytán eljárt alperes a 2017. április 26-án meghozott 11821-1/2017. számú határozatában az elsőfokú határozatot helybenhagyta. Az alperes álláspontja szerint a R. 18. § (4) bekezdése alapján nem csak a támogatott személyt lehet visszafizetésre kötelezni. A hivatkozott rendelkezés alkalmazásánál az igénylő alatt a károsult Magyar Állammal szemben mindenki figyelembe vehető, akinek a lakáscélú állami támogatás jogosulatlan igénylésében, felhasználásában büntetőjogi felelősségét megállapították. A Polgári Törvénykönyvről szóló 2013. évi V. törvény (a továbbiakban: Ptk.) 6:519. §-ára és a 6:524. § (1) bekezdésére hivatkozással megállapította az alperes, hogy a felperes a vádlott-társaival együtt kárt okozott Magyar Államkincstárnak, ezért egyetemlegesen kötelesek az okozott kár megtérítésére.
	A kereseti kérelem és az alperes védekezése
[5]	A felperes az alperesi határozat bírósági felülvizsgálatát kezdeményezte. Keresetében kérte a visszafizetésre történő kötelezése mellőzését. Jogszabálysértésként az R. 18. § (4) bekezdésének téves értelmezésére hivatkozott.

[6]	A felperes álláspontja szerint a támogatás tekintetében az R. 18. § (4) bekezdése szerinti igénylőnek nem minősül, mert a támogatást nem ő vette fel, ez okból visszafizetésre kötelezésnek nincs helye. Az egyetemleges felelősségre hivatkozás legfeljebb kártérítési igény érvényesítése során merülhet fel, nem pedig a támogatás visszakövetelése iránti eljárásban.

[7]	Véleménye szerint a határozatnak nincs jogszabályi alapja. A jogosulatlanul igénybe vett támogatás visszatérítése és a kártérítés két különböző jogcím. Visszatérítésre csak az igénylő kötelezhető, míg kártérítésre az, aki jogellenesen felróható magatartása következtében másnak kárt okozott.

	Az elsőfokú ítélet

[8]	A Nyíregyházi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság a 10.K.27.426/2017/6. számú jogerős ítéletével a felperes keresetét elutasította.

[9]	Megállapította, hogy a R. 18. § (4) bekezdése szerinti igénylő fogalma kiterjed a felperesre, mert közreműködött a lakáscélú állami támogatás jogosulatlan megszerzésében és büntetőjogi felelősségét a bíróság jogerősen megállapította.

[10]	Az igénylő fogalmának értelmezésénél a bíróság figyelemmel volt a Kúria több eseti döntésére (Kfv.IV. 35.131/2014/65., Kfv.IV.35.250/2012/7.), a büntető bíróság által megállapított felelősségre és a polgári jog egyetemleges felelősségre vonatkozó szabályaira is. Megállapította, hogy az R. 18. § (4) bekezdésének alkalmazásánál igénylő alatt a károsult állammal szemben mindenki figyelembe vehető, akinek a lakáscélú állami támogatás jogosulatlan igénylésével, felhasználásában büntetőjogi felelősségét megállapították.

	A felülvizsgálati kérelem és ellenkérelem
[11]	A jogerős ítélettel szemben a felperes nyújtott be felülvizsgálati kérelmet, melyben kérte a jogerős ítélet hatályon kívül helyezését és az elsőfokú bíróság új eljárásra és új határozat hozatalára utasítását.

[12]	A felperes álláspontja szerint a jogerős ítélet sérti az R. 18. § (4) bekezdését, mely alapján törvényesen nem kötelezhetik olyan támogatás visszafizetésére, amit nem vett fel. Az ügyben eljárt elsőfokú bíróság az említett jogszabályt tévesen értelmezi akként, hogy a felperes bűncselekmények bűnsegédjeként igénylőnek minősül. A büntető bíróság csak azt állapította meg, hogy lakáscélú támogatást igénylő ügyfeleknek a felperes abban segített, hogy a kölcsön igénylésekor valótlan munkáltatói és jövedelmi adatok kerüljenek a kölcsönkérelembe a kölcsönösszeg folyósítása érdekében. Ezen valótlan adatok ellenére lakóház megépült, annak forgalmi értéke van, ezért jogsértő a teljes folyósított összeg megfizetésére kötelezése a kamatokkal együtt.

[13]	Az egyetemleges felelősségre hivatkozás kártérítési igény érvényesítése során merülhet fel, nem pedig a támogatás visszakövetelése iránti eljárásban.

[14]	Az alperes felülvizsgálati ellenkérelmet csak a tárgyaláson csatolt, melyet szóban ismertetett. Felülvizsgálati ellenkérelmében a jogerős ítélet fenntartását kérte a határozatában kifejtett indokok alapján.
 A Kúria döntése és jogi indokai
[15]	A felülvizsgálati kérelem nem megalapozott.

[16]	A Kúria álláspontja szerint az elsőfokú bíróság a releváns tények figyelembe vételével az ügyben irányadó tényállást helyesen állapította meg és a R. 18. § (4) bekezdése alkalmazásával összefüggésben levont következtetése is megfelel a lakáscélú támogatásokkal kapcsolatos köztartozások érvényesítése kapcsán kialakult bírói gyakorlatnak. Döntésével és indokaival a felülvizsgálati bíróság egyetért.

[17]	A Kúria a felülvizsgálati kérelemben foglaltak alapján a ténybeli eltérések ellenére sem látott okot arra, hogy a Kfv. IV. 35.250/2012/7. és a Kfv. IV. 35.131/2014/6. számú eseti döntéseiben a R. 18. §-a (4) bekezdéséhez fűzött értelmezésétől eltérjen.

[18]	A R. 18. § (4) bekezdése értelmében: „[h]a az igénylő a hitelintézetnek vagy az igazolást kibocsátónak valótlan adatot tartalmazó nyilatkozatot tett, és ez alapján jutott közvetlen támogatáshoz, illetőleg kamattámogatáshoz, akkor az igénylő a folyósított összeget az igénybevétel napjától a Ptk. szerint számított kamataival együtt köteles visszafizetni”.

[19]	A jogerős ítélet a lakáscélú állami támogatás jogosulatlan igénylésében, felhasználásában fennálló büntetőjogi felelősségére alapítottan állapította meg, hogy a felperes igénylőnek minősül az R. 18. § (4) bekezdése alkalmazásában.

[20]	A felülvizsgálati kérelem érvelése szerint a fenti jogértelmezés téves, mert visszafizetési kötelezettség igénylőként csak azt terheli, aki a támogatást ténylegesen igénybe vette, akinél vagyongyarapodás mutatható ki. A Nyíregyházi Törvényszék 1.Bf.428/2015/16. számú jogerős ítéletében foglaltak szerint a támogatás megszerzésében megállapított bűnsegédi magatartása banki ügyintézőként a kölcsön igénylésekor a kérelemben valótlan munkáltatói és jövedelmi adatok feltüntetésével valósult meg.

[21]	A Kúria korábbi eseti döntésében már megállapította, hogy „az igénylő fogalmának értelmezésénél – a büntetőbíróság által megállapított felelősséget figyelembe véve – nem csak a formálisan támogatottat kell érteni”. Ennek okán, nincs jelentősége annak a körülménynek, hogy a támogatásból a felperes részesült-e vagy sem.

[22]	Ptk. 6:524. § (1) bekezdése szerint: „Ha többen közösen okoznak kárt, felelősségük a károsulttal szemben egyetemleges." Jelen ügyben a támogatás jogosulatlan igénybevétele a felperes és más személyek közreműködésével valósult meg, azaz a Magyar Államnak többen okoztak kárt. A károsult állam polgári jogi igényét a büntető bíróság nem bírálta el, azt egyéb törvényes útra utasította.

[23]	Az Art. 72. § (5) bekezdése alapján a lakáscélú állami támogatások igénylésével összefüggésben a számlák valódiságát, valamint ezzel kapcsolatosan a támogatások igénybevételének jogszerűségét az állami adó- és vámhatóság ellenőrzi. Ellenben (6) bekezdése kimondja, hogy "[a] lakáscélú állami támogatásokkal összefüggő – (5) bekezdésben meghatározottakon kívül eső – állami követeléseket a lakáscélú állami támogatások ügyében eljáró szerv érvényesíti.”

[24]	A fenti rendelkezések alapján nemcsak a jogosulatlanul igénybe vett lakáscélú állami támogatás visszatérítésének, hanem azzal összefüggésben felmerült egyéb állami követelés érvényesítésének fóruma egységesen a közigazgatási hatósági eljárás, mely eljárás lefolytatása 2016. december 31-ig a Korm. rendelet 18.§ (15) bekezdése alapján első fokon a kormányhivatal hatáskörébe tartozott.

[25]	A felperes érvelése szerint a kártérítés és a támogatás visszatérítése nem azonos jogcímek, az „egyetemleges felelősség esetlegesen kártérítés érvényesítése során nem merülhet fel”, a támogatás visszakövetelése iránti eljárásban egyetemleges felelősség megállapításának nincs jogszabályi alapja.

[26]	A Kúria már ezzel a kérdéssel is foglalkozott a Kfv. 35.250/2012/7. számú eseti döntésében és úgy foglalt állást, hogy az R. 18. § (4) bekezdésének alkalmazásánál figyelemmel kell lenni a polgári jogi egyetemleges felelősségre vonatkozó szabályokra is. Kiemelte, hogy „önmagában az a tény, hogy az ügyben a jogosulatlanul felvett támogatás visszakövetelésére vonatkozó eljárás közigazgatási eljárás, nem jelenti azt, hogy az eljárás során kizárólag a közigazgatási jog szabályait lehet alkalmazni.”

[27]	A hatósági eljárásban a Korm. rendelet nem zárja ki a polgári anyagi jogi szabályok alkalmazásának lehetőségét, a késedelmi kamat mértéke vonatkozásában kifejezetten a Ptk. alkalmazását rendeli. Így a Kúria eddigi gyakorlata szerint a jogosulatlanul igénybe vett támogatás visszakövetelése kapcsán a Ptk. szerinti felelősségi szabályok is érvényesülhetnek. Mindez nem zárja ki, hogy a károkozók egymás közötti jogviszonyukban polgári peres eljárásban a Ptk. 6:524. § (3) bekezdése alapján követelést érvényesítsenek a károkozásban való felróhatóságuk, illetve közrehatásuk arányában.

[28]	A fentiek alapján a Kúria megállapította, hogy a felperes által hivatkozott jogszabályokat a jogerős ítélet nem sértette meg, ezért a Pp. 275. § (3) bekezdés alkalmazásával hatályában fenntartotta.

 	A döntés elvi tartalma

 [28]	A jogosulatlanul igénybe vett lakáscélú állami támogatás visszatérítésével összefüggésben felmerült valamennyi állami követelés érvényesítésének fóruma egységesen a közigazgatási hatósági eljárás, mely eljárásban a kártérítés Ptk. szerinti egyetemleges felelősségi szabályai is érvényesülhetnek.

	Záró rész
 
[29]	A Kúria a felülvizsgálati kérelmet a Pp. 274. § (2) bekezdése alapján a felperes kérelmére tárgyaláson bírálta el.

[30]	A Kúria a Pp. 270. § (1) bekezdése folytán alkalmazandó 78. § alapján kötelezte a pervesztes felperest a felülvizsgálati eljárás költségeinek megfizetésére. 

[31]	 A felperes az illetékekről szóló 1990. évi XCIII. törvény 62. § (1) bekezdés h) pontja alapján feljegyzett és az 50. § (1) bekezdése szerinti mértékű, a 39. § (3) bekezdés d) pontja alapján számított felülvizsgálati illetéket viselni köteles a költségmentesség alkalmazásáról a bírósági eljárásban szóló 6/1986 (VI.26.) IM rendelet 13. § (2) bekezdése alapján.

[32]	Az ítélet elleni felülvizsgálatot a Pp. 271. § (1) bekezdés e) pontja zárja ki.

	Budapest, 2018. november 20.

Dr. Balogh Zsolt s. k. a tanács elnöke, Dr. Dobó Viola s. k. előadó bíró, Dr. Horváth Tamás s. k. bíró