A Kúria
mint felülvizsgálati bíróság
í t é l e t e

Az ügy száma: Kfv.IV.35.100/2018/7.	

A tanács tagjai: Dr. Patyi András a tanács elnöke, Dr. Dobó Viola előadó bíró,
. Balogh Zsolt bíró
	
A felperes: 	felperes neve

A felperes képviselője: Dr. Zajdó Zsolt Ügyvédi Iroda

	
Az alperes: alperes neve

Az alperes képviselője: Dr. Kovács Kond Ügyvédi Iroda

A per tárgya: mikrovállalkozások létrehozására és fejlesztésére nyújtott támogatás
	
A felülvizsgálati kérelmet benyújtó fél: felperes

A felülvizsgálni kért jogerős határozat: Debreceni Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 10.K.27.320/2017/7. számú ítélete
Rendelkező rész
A Kúria 
- 	a Debreceni Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság 10.K.27.320/2017/7. számú ítéletét és az alperes MVHF/998/2016. számú határozatát - az elsőfokú határozatra is kiterjedően - hatályon kívül helyezi;

- 	kötelezi az alperest, hogy 15 napon belül fizessen meg a felperes részére 40 000 (negyvenezer) forint elsőfokú és 60 000 (hatvanezer) felülvizsgálati eljárási költséget.

A le nem rótt 70 000 (hetvenezer) forint felülvizsgálati eljárási illetéket az állam viseli.
Az ítélet ellen felülvizsgálatnak nincs helye.
I n d o k o l á s
A felülvizsgálat alapjául szolgáló tényállás
[1]	A felperes 2010. január 5-én támogatás iránti kérelmet terjesztett elő a Nemzeti Diverzifikációs Program keretében mikrovállalkozások létrehozása és fejlesztése jogcímen. A kérelemben a támogatás főlapján megvalósítási helyként a K. .../104 helyrajzi számú ingatlant (cukorgyári lakótelep) jelölte meg. A felperes a pályázat előterjesztésekor közölte, hogy a fejlesztés csak eszközbeszerzést tartalmaz, a beszerzett eszközök a fent említett telephelyen kerülnek elhelyezésre. A fejlesztés összefoglalása kapcsán pedig azt közölte, hogy a fejlesztés célja egy komplex informatikai szolgáltató rendszer kiépítése, melynek kiegészítéseként egyéb számítástechnikai és irodai eszközök (szkenner, 2 db notebook és fénymásológép) is beszerzése kerülnek.
[2]	A Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Hivatal Vidékfejlesztési Támogatások Igazgatósága (a továbbiakban: elsőfokú hatóság) 2011. május 8-án kelt határozatával a támogatási kérelemnek helyt adott, a kötelezettségvállalás teljes összegét a nettó kiadásra jutó támogatási összeggel egyezően 39.900.000 forintban állapította meg.
[3]	Az elsőfokú hatóság a felperes kifizetési kérelmére 2012. szeptember 14-én 9.292.000 forintot, míg 2012. május 2-án benyújtott kérelmére további 29.700.300 Ft támogatási összeget állapított meg és fizetett ki a 242/1501/80/27/2010. iktatószámú határozat alapján.
[4]	Az adóhatóság 2014. augusztus 19. és november 28. között utólagos ellenőrzést végzett, melynek során az 1598966329 iktatószámú jegyzőkönyvben rögzítettek szerint a felperesi társaság akkori képviselője úgy nyilatkozott, hogy a beszerzett eszközök a D., P.utca 79. szám alatti irodájukban találhatóak, a 3988895844 számú jegyzőkönyvben pedig azt nyilatkozta, hogy az eszközök korábban a felperesi társaság D., Sz. A.a utca 10-12. IV. emelet 43/A. bejelentett telephelyen üzemeltek, az eszközöket a telephely 2014-ben megkezdődött felújítása miatt telepítették át a jelenlegi helyükre. Az 1598907878 számú jegyzőkönyvben az ügyvezető olyan tartalmú nyilatkozatot is tett, mely szerint a berendezések korábban K-n üzemeltek, a társaság székhelyén, melyet követően az eszközöket a D., Sz. A. utca 10-12. szám alatti irodába vitték, mely cím fióktelepként van bejegyezve az ingatlan-nyilvántartásba. Az eszközök áthelyezésének indokát a K.térségbeli környezeti, gazdasági és technológiai ellehetetlenülésben jelölte meg. A képviselő nyilatkozata szerint az eszközök fizikai elhelyezésétől függetlenül használhatók internetkapcsolat segítségével.
[5]	Az elsőfokú hatóság a 242/1501/80/32/2010. számú határozatával visszavonta a 2012. szeptember 14-én kelt határozatát és a felperes kifizetési kérelmét elutasította és kötelezte a felperest 9.292.200 forint és annak kamatai visszafizetésére. Döntésében hivatkozott a Nemzeti Diverzifikációs Program keretében megvalósuló támogatások igénybevételének általános szabályairól szóló 144/2009. (XI. 6.) FVM rendelet (a továbbiakban: NDP Vhr.) 15. § (1) és (2) bekezdésében, valamint a 17. §-ában foglaltakra. Megállapította, hogy a beruházás nem a támogatási döntéssel jóváhagyott megvalósítási helyen üzemel, ezért a felperes az NDP Vhr. 15. § (1) bekezdése szerinti üzemeltetési kötelezettségének nem tett eleget. A támogatás az NDP Vhr. 25. § (1) bekezdése alapján jogosulatlanul igénybe vett támogatásnak minősül, melyet a mezőgazdasági, agrár-vidékfejlesztési, valamint halászati támogatásokhoz és egyéb intézkedésekhez kapcsolódó eljárás egyes kérdéseiről szóló 2007. évi XVII. törvény (a továbbiakban: Eljárási törvény) 69. § (1) bekezdés e) pontja és 69. § (5) és (8) bekezdése alapján vissza kell fizetni.
[6]	Az elsőfokú hatóság 242/1501/80/33/2010. iktatószámú határozatával a 2012. szeptember 17-én kelt határozatát is visszavonta, a kifizetési kérelmet elutasította és 29.700.300 Ft és annak kamatai visszafizetésére kötelezte a felperest a korábbiakkal egyező indokolással. Az elsőfokú hatóság a 242/1501/80/34/2010. számú határozatával megállapította, hogy a felperes az intézkedésben jogosulatlanul vett részt, ezért a támogatási kérelemnek helyt adó határozatot is visszavonta és a kérelmet elutasította annak megállapításával, hogy a felperes támogatási jogosultsága a határozat jogerőre emelkedésének napjával megszűnik.
[7]	A felperes fellebbezése alapján az alperes az MVHF/998/2016. számú, 2016. február 18-án kelt egybefoglalt határozatával az elsőfokú hatóság fent említett határozatait az abban foglalt indokok alapján helybenhagyta.
A kereseti kérelem és az alperes védekezése
[8]	A felperes az alperes egybefoglalt határozatának bírósági felülvizsgálatát kérte. Keresetében foglaltak szerint a határozat sérti az NDP Vhr. 17. § (2) bekezdését, melynek értelmében a támogatás alapja a gép, berendezés, illetve annak mennyisége volt, így lényegtelen, hogy egy adott időpontban a támogatás útján beszerzett gépek hol működtek. Az alperes megszegte továbbá az Eljárási törvény 46. § (1) és (2) bekezdése szerinti tényállás-feltárási kötelezettségét, mivel az adóhatóság által készített jegyzőkönyv és az abban foglalt tényállás azt nem helyettesíti. A helyszíni szemlét az Eljárási törvény 52. § (1)-(4) bekezdése alapján kellett volna lefolytatni, melynek elmulasztása lényeges eljárási szabálysértés.
Az elsőfokú ítélet
[9]	A Debreceni Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság ítéletével a felperes keresetét elutasította. Az elsőfokú bíróság az NDP Vhr. 7. § (3) bekezdése, 15. § (1) bekezdése, 17. § (1) és (2) bekezdései felhívásával megállapította, hogy az üzemeltetési kötelezettség a támogatási kérelemben feltüntetett megvalósítási helyen, a jogszabályban foglalt időtartamban terheli a támogatás kérőt, függetlenül attól, hogy az NDP Vhr. 17. § (2) bekezdése alapján építéssel nem járó gépbeszerzés esetén a támogatás alapja a gép, berendezés, illetve annak mennyisége.
[10]	A bíróság álláspontja szerint a beruházás megvalósítására és üzemeltetésére a támogatási kérelemben szereplő, abban feltüntetett megvalósítási helyen kell, hogy sor kerüljön. Az a körülmény, hogy K. és D. is a K. C. bezárásával érintett települések között szerepel, nem jelenti azt, hogy a kérelemben megjelölt megvalósítási helytől az üzemeltetési kötelezettség körében az NDP Vhr. 17. § (3) bekezdésében foglalt konjunktív feltételek teljesítése nélkül el lehetne térni.
[11]	A bíróság megállapította, hogy a perben nem volt vitás, hogy az adóhatósági ellenőrzések alkalmával a beszerzett eszközök nem a támogatási kérelemben szereplő megvalósítási helyen voltak fellelhetők, mely megvalósítási hely módosítására nem került sor, ezért jogszabálysértés nélkül állapította meg az alperes, hogy felperes az üzemeltetési kötelezettségét megsértette.
A felülvizsgálati kérelem és ellenkérelem
[12]	A jogerős ítélet ellen a felperes nyújtott be felülvizsgálati kérelmet. Felülvizsgálati kérelmében a jogerős ítélet hatályon kívül helyezését kérte. A felperes érvelése szerint a jogerős ítélet azért jogszabálysértő, mert az elsőfokú bíróság tévesen alkalmazta az NDP Vhr. 17. § (1) bekezdését, valamint nem vette figyelembe a rendelet 17. § (2) bekezdésében foglaltakat. Tévedett, amikor nem tulajdonított jelentőséget az NDP Vhr. 17. § (2) bekezdésének. Jelen esetben a támogatás alapja szempontjából a megvalósítás helye lényegtelen, mivel önálló, építéssel nem járó gépbeszerzés valósult meg. Ennek okán az is lényegtelen, hogy egy adott ellenőrzés időpontjában a támogatás útján beszerzett gépek hol találhatóak. Ezáltal súlytalanná válik az NDP Vhr. 17. § (3) bekezdésének értelmezése is.
[13]	A felperes előadta, hogy a gépek, berendezések elszállítása ellenére is a támogatott tevékenységét a k-i cukorgyári ingatlanban folytatta, így a támogatás alapjául szolgáló tevékenység megvalósult. Kizárólag a készülékek fejlesztése, javítása és tesztelése céljából szállította el az eszközöket D-be, melynek eredményességét követően a gépeket visszaszállította a kabai székhelyére.
[14]	A felperes kiemelte, hogy a jogalkotó különbséget tesz az üzemeltetési kötelezettség szempontjából az önálló, építéssel nem járó gépbeszerzés, valamint az egyéb támogatott beruházások vonatkozásában. Az NDP Vhr. 17. § (2) bekezdése speciális rendelkezést tartalmaz arra vonatkozóan, hogy milyen jellegű vagyonelemek beszerzésére került sor a folyósított támogatásból. Amennyiben a bíróság álláspontja helyes, úgy ezek a speciális rendelkezések nem vehetők figyelembe, az üzemeltetési helytől eltérés a támogatott beruházás jellegétől függetlenül az üzemeltetési kötelezettség megszegését jelentené.
[15]	Az alperes felülvizsgálati ellenkérelmet az ügyben nem terjesztett elő.
A Kúria döntése és jogi indokai
[16]	A felülvizsgálati kérelem megalapozott.
[17]	A felülvizsgálati kérelem alapján a Kúriának abban a kérdésben kellett állást foglalnia, hogy önálló, építéssel nem járó gép beszerzés esetén megvalósítási helyhez kötött-e a támogatás kérőt terhelő üzemeltetési kötelezettség.
[18]	A jogerős ítélet a perbeli jogkérdés megválaszolásához szükséges releváns tényeket teljes körűen rögzítette, de a helyesen megállapított tényállásból téves jogi következtetéseket vont le.
[19]	A felülvizsgálati kérelemben foglaltak vonatkozásában a Kúria az alábbiakra mutat rá.
[20]	A felperes a 148/2009. (XI. 6.)  FVM rendelet (a továbbiakban: Jogcímrendelet) alapján a Nemzeti Divezifikációs Program keretében mikrovállalkozások műszaki- technológiai fejlesztése jogcímen nyújtott támogatásban részesült. A támogatás célja a Jogcímrendelet 1.§-a alapján "[a] cukorgyárak bezárásával érintett településeken a vállalkozói aktivitás, a versenyképesség, az innovációs képesség ösztönzése, a munkahelyek megtartása és új munkahelyek létrehozása, valamint a gazdasági szerkezet fejlesztése az új mikrovállalkozások létrehozásának, illetve működő mikrovállalkozások beruházásainak, műszaki-technológiai fejlesztésének a támogatása által." A Jogcímrendelet 3. § (2) bekezdése a) pontja alapján támogatás nyújtható - többek között - a fejleszteni kívánt tevékenységhez kötődő eszközök beszerzéséhez.
[21]	A támogatás céljának megvalósulása érdekében a támogatás feltétele a Jogcímrendelet 4. § (6) bekezdése alapján, hogy a "[m]űvelet kizárólag a 4. melléklet szerinti településen valósulhat meg", és az ügyfélnek a művelet megvalósulási helye szerinti településen lakóhellyel, székhellyel vagy telephellyel kell rendelkeznie". Ettől eltérni csak a gépberuházást, eszközbeszerzést tartalmazó művelet esetén lehet. A (7) bekezdés értelmében az ügyfélnek csak az érintett térséghez tartozó, 4. melléklet szerinti egyik településen kell lakóhellyel, székhellyel vagy telephellyel rendelkeznie.
[22]	A fenti rendelkezések alapján az alperes és az elsőfokú bíróság tévedés nélkül állapította meg, hogy fő szabályként a támogatott műveletek megvalósulási helyhez kötöttek, a támogatási kérelemnek is részeleme a megvalósítási hely szerepeltetése. Az NDP Vhr. 8. § (1) bekezdése határozza meg a támogatási kérelemhez csatolandó mellékleteket, melyek körébe tartoznak a megvalósítás helyére vonatkozó dokumentumok is.
[23]	A felperes támogatási kérelmében K-n a cukorgyári.../104 hrsz. alatti telephelyen ellátott támogatott tevékenységhez szükséges számítástechnikai fejlesztésekhez önálló, építéssel nem járó hardver- és szoftver elemeket érintő eszközök beszerzésére is igényelt támogatást. A beszerzett eszközöket a törvényes képviselő nyilatkozata szerint kezdetben a megvalósulási helyként feltüntetett székhelyen használták, majd a d-i fióktelepként bejelentett irodába telepítették át. Az adóhatóság által lefolytatott ellenőrzés során a felperes a beszerzett eszközöket bemutatta, azok működéséről az ellenőrök a helyszínen meggyőződtek.
[24]	Az elsőfokú bíróság azt is helytállóan rögzítette ítéletében, hogy a NDP Vhr. 15. § (1) bekezdése alapján a felperest üzemeltetési kötelezettség terhelte az elsőfokú támogatási határozat kézhezvételétől számított legalább 5 évig, mely alatt a támogatott eszközt "a rendeltetésének megfelelően, a vonatkozó engedélyek és előírások betartásával kell használni, üzemeltetni". Az üzemeltetési kötelezettség időtartama alatt a beruházás tárgya - a 11. §-ban foglalt kivétellel - nem idegeníthető el és nem adható bérbe. Jótállás alapján történő csere, amortizáció, lopás, működésképtelenné válás, használhatatlanná válás esetén bejelentés alapján az MVH engedélyét követően saját forrásból a 15. § (2) bekezdésben meghatározott paraméterekkel rendelkező eszközre lecserélhető.
[25]	Ellenben egyaránt tévedett az alperes és az elsőfokú bíróság, amikor az üzemeltetési kötelezettség megsértését az NDP Vhr. 17. § (1)-(3) bekezdései alábbi rendelkezéseire hivatkozással állapították meg.
17. § (1) "A támogatás alapja az intézkedés által támogatható tevékenység tárgya, mennyisége és a megvalósítás helye.
(2) Az (1) bekezdésben foglaltaktól eltérően az önálló, építéssel nem járó gépbeszerzés esetén a támogatás alapja a gép, berendezés, illetve annak mennyisége.
(3) A megvalósítás helye a támogatási kérelem benyújtására nyitva álló időszakot követően akkor módosítható, ha
a) jogerős bírósági vagy közigazgatási határozattal igazoltan az ügyfélnek fel nem róható okból a beruházás a támogatási kérelemben megjelölt helyen nem valósítható meg vagy nem folytatható,
b) a 15. § (3) és (4) bekezdésében meghatározott feltételek teljesülnek, és
c) a támogatás részletes feltételeit megállapító jogszabály alapján adható pontszámok változatlanok."
[26]	A Kúria álláspontja szerint a fent idézett előírások együttes értelmezése alapján nem vonható le az a következtetés, hogy az üzemeltetési kötelezettség minden esetben a támogatási kérelemben feltüntetett megvalósítási helyen és az NDP Vhr. 15. § (1) bekezdésében előírt időtartamban terheli a támogatás kérőt, függetlenül a támogatott művelet jellegétől.
[27]	Az NDP Vhr. 17. § (2) bekezdése ugyanis a fő szabálytól eltérően nem minősíti a támogatás alapjának a megvalósítási helyet az önálló, építéssel nem járó gépbeszerzés esetén, ahogyan a támogatás részletes feltételeit megállapító jogszabály, a Jogcímrendelet 4. § (7) bekezdése is csak azt követeli meg az ilyen típusú beruházás esetén, hogy a támogatást kérő ügyfél a preferált térséghez tartozó települések egyikén rendelkezzen székhellyel vagy telephellyel, azaz a támogatott tevékenységet a fejleszteni kívánt célterületen folytassa. Ennek magyarázata abban keresendő, hogy a támogatott tevékenységhez, mint jelen esetben az informatikai fejlesztéshez kapcsolódó egyes beszerzések nem feltétlenül csak az adott megvalósítási helyen, ingatlanban működtethetők, illetve egyes mobil eszközök (pl. notebook) jellegüknél fogva rendeltetésszerűen nem is használhatók helyhez kötött módon. Így azzal, hogy felperes a perbeli támogatott eszközöket 5 éven belül nem a támogatási kérelemben feltüntetett megvalósítási helyen, hanem ugyancsak a kedvezményezett térséghez tartozó Debrecenben üzemeltette, nem sértette meg az NDP Vhr. 15. § (1) bekezdésében előírt üzemeltetési kötelezettségét.
[28]	Az NDP Vhr. 25. § (1) bekezdése értelmében "[a]z egyes támogatások szerinti kötelezettségekhez kapcsolódó jogkövetkezményeket a támogatás részletes feltételeit megállapító jogszabály határozza meg. Az előírt, illetve vállalt kötelezettség nem teljesítése esetén a támogatás jogosulatlanul igénybe vett támogatásnak minősül."
[29]	Az alperesi hatóság az NDP Vhr. 15. § és 17. § fent idézett előírásain túlmenően nem jelölte meg, hogy a felperes a Jogcímrendeletben előírt mely kötelezettséget szegte meg, ezért jogszabálysértően állapította meg, hogy a felperes jogosulatlanul vette igénybe a támogatást, melynek visszafizetésére köteles az Eljárási törvény 69. § (5) és (8) bekezdései alapján.
[30]	Fentiek alapján a Kúria megállapította, hogy az elsőfokú bíróság az NDP Vhr. 17. § (2) bekezdését téves alkalmazásával utasította el a felperes keresetét, ezért a Kúria a jogszabálysértő ítéletet, valamint az ugyancsak jogszabálysértő első- és másodfokú alperesi határozatokat a régi Pp. 275. § (4) bekezdése alapján hatályon kívül helyezte. A Kúria itt hívja fel az elsőfokú bíróság figyelmét az alkalmazott jogszabályok pontos megnevezésére és jelölésére.
A döntés elvi tartalma
[31]	Fő szabályként a Nemzeti Diverzifikációs Program keretében támogatott műveletek megvalósulási helyhez kötöttek. A támogatást kérőt terhelő 5 éves üzemeltetési kötelezettséget a kérelemben feltüntetett vagy az utóbb engedélyezett módosult megvalósulási helyen kell teljesíteni, kivéve az önálló, építéssel nem járó gépbeszerzés esetén.
 Záró rész
[32]	A Kúria a felülvizsgálati kérelmet a régi Pp. 274. § (1) bekezdése alapján tárgyaláson kívül bírálta el, mert a felperes felülvizsgálati kérelmében tárgyalás tartását nem kérte.
[33]	A felperes felülvizsgálati kérelme eredményre vezetett, ezért az elsőfokú és a felülvizsgálati eljárásban felmerült perköltség viselésére a pervesztesnek minősülő alperes köteles a régi Pp. 270. § (1) bekezdése alapján alkalmazandó 75. § (2) és 78. § (1) bekezdése alapján.
[34]	Az illetékekről szóló 1990. évi XCIII. törvény (Itv.) 62. § (1) bekezdés h) pontja alapján feljegyzett 43. § (3) bekezdése szerinti tételes elsőfokú és az 50. § (1) bekezdése szerinti mértékű, a 39. § (3) bekezdés d) pontja alapján számított felülvizsgálati illetéket - az alperest az Itv. 5. § (1) bekezdés c) pontja alapján megillető személyes illetékmentessége folytán - a költségmentesség alkalmazásáról a bírósági eljárásban tárgyú 6/1986 (VI.26.) IM rendelet 14. §-a alapján az állam viseli.
[35]	Az ítélet ellen a felülvizsgálat lehetőségét a régi Pp. 271.§ (1) bekezdés e) pontja zárja ki
, 2019. február 26.

Dr. Patyi András s. k. a tanács elnöke, Dr. Dobó Viola s. k.  előadó bíró, Dr. Horváth Tamás  s. k.  bíró