áíóá

A Járásbíróság, 2015. november 19. napján, 2016. január 21. napján, 2016. március 22. napján és 2016. május 24. napján megtartott nyilvános tárgyalások alapján meghozta a következő 

Í t é l e t e t :

I. r. vádlott - aki  magyar anyanyelvű, magyar állampolgár -  

b ű n ö s:
	- 1 rb., bántalmazással elkövetett közösség tagja elleni erőszak bűntettében; 
  /Btk. 216. § (2) bekezdés/

- 1 rb., társtettesként, felfegyverkezve elkövetett garázdaság bűntettében,
  /Btk. 339 § (1) bekezdés; (2) bekezdés d) pont/ 
és 

- 1 rb., társtettesként elkövetett súlyos testi sértés bűntettének kísérletében. 
/Btk. 164. § (1) bekezdés; (3) bekezdés/

Ezért őt a bíróság - halmazati büntetésül 

-	2 (kettő) év szabadságvesztésre   í t é l i .

A szabadságvesztés végrehajtását 4 (négy) évi próbaidőre felfüggeszti. 

A szabadságvesztést végrehajtásának elrendelése esetén börtön fokozatban kell végrehajtani.

Ez esetben a vádlott legkorábban a szabadságvesztés büntetés kétharmad részének letöltését követő napon bocsátható feltételes szabadságra. 

II. r. vádlott - aki  magyar anyanyelvű, magyar állampolgár -  

b ű n ö s:
	- 1 rb., bűnsegédként, bántalmazással elkövetett közösség tagja elleni erőszak    	   bűntettében; 
  /Btk. 216. § (2) bekezdés/

           - 1 rb., társtettesként, felfegyverkezve elkövetett garázdaság bűntettében,
  /Btk. 339 § (1) bekezdés; (2) bekezdés d) pont/ 
és 

           - 1 rb., társtettesként elkövetett súlyos testi sértés bűntettének kísérletében. 
             /Btk. 164. § (1) bekezdés; (3) bekezdés/

Ezért őt a bíróság - halmazati büntetésül 

-	1 (egy) év 8 (nyolc) hónap szabadságvesztésre   í t é l i .

A szabadságvesztés végrehajtását 4 (négy) évi próbaidőre felfüggeszti. 

A szabadságvesztést végrehajtásának elrendelése esetén börtön fokozatban kell végrehajtani.

Ez esetben a vádlott legkorábban a szabadságvesztés büntetés kétharmad részének letöltését követő napon bocsátható feltételes szabadságra. 

A bíróság I.rendű és II.rendű vádlottakat 
- 2 rb., társtettesként elkövetett kifosztás bűntettének; /Btk. 366. § (1) bekezdés b) és c) pontja/

- 1 rb., társtettesként elkövetett súlyos testi sértés bűntette kísérletének; /Btk. 164. § (1) és (3) bekezdés/
továbbá
- 1 rb., társtettesként, felfegyverkezve, bántalmazással elkövetett közösség tagja elleni erőszak bűntettének /Btk. 216. § (2) bekezdés; (3) bekezdés b) pont/ 
vádja alól       f e l m e n t i. 

A Járásbíróságon Bj.71/2014. tételszám alatt bevételezett 
- 6 lécdarab; valamint 
- 4 db vérgyanús szennyeződés lefoglalását megszünteti, s azok megsemmisítését rendeli el. 

Kötelezi I. r. és II. r. vádlottakat egyetemlegesen 342.214 (háromszáznegyvenkettőezer-kétszáztizennégy) Ft;
I. r. vádlottat külön 4.000 (négyezer) Ft;
II. r. vádlottat külön 25.080 (huszonötezer-nyolcvan) Ft bűnügyi költség megfizetésére az állam javára, külön felhívásra; 
míg 36.026 (harminchatezer-huszonhat) Ft bűnügyi költséget az állam visel.

INDOKOLÁS:

A Járási Ügyészség B.862/2013/17. számú vádiratában I. r. és II. r. vádlottakat - mint társtetteseket - 2 rb., a Btk. 216. § (2) bekezdésébe ütköző és a (3) bekezdés b) pontja szerint minősülő felfegyverkezve, bántalmazással elkövetett közösség tagja elleni erőszak bűntettével, 
1 rb., a Btk. 366. § (1) bekezdésének b) pontjába ütköző kifosztás bűntettével, 
1 rb., a Btk. 366. § (1) bekezdés c) pontjába ütköző kifosztás bűntettével, és
2 rb., a Btk. 164. § (1) bekezdésébe ütköző és a (3) bekezdés szerint minősülő súlyos testi sértés bűntettének a Btk. 10. § (1) bekezdés szerinti kísérletével vádolta. 

A lefolytatott bizonyítási eljárás alapján a bíróság a következő tényállást állapította meg: 

I. r. vádlott nőtlen családi állapotú. Kiskorú gyermeke, eltartásra szoruló hozzátartozója nincsen. Szakképzettséggel nem rendelkezik. Jelenleg az  Egyetem 3. éves nappali tagozatos hallgatója. Állattenyésztő mérnöknek tanul. Bejelentett munkahellyel, önálló jövedelemmel nem rendelkezik. A szülei háztartásában él. Vagyontalan. Tartozása nem áll fenn. Legmagasabb iskolai végzettsége középiskolai érettségi. Magyar anyanyelvű, magyar állampolgár. 

Büntetlen előéletű, 
azonban őt a Járásbíróság 2010. május 06. napján jogerőre emelkedett 13.Fk.1357/2009/10. számú ítéletével társtettesként elkövetett önkényuralmi jelkép használatának vétsége miatt 1 évi időtartamra próbára bocsátotta pártfogó felügyelet mellett. 

II. r. vádlott nőtlen családi állapotú, azonban élettársi kapcsolatban él. Két kiskorú gyermek eltartásáról gondoskodik. Kamionsofőr foglalkozású. Bejelentett  munkahelye Kft. Havi nettó jövedelme 82.000 Ft. Vagyonát képezi egy ingatlanrész és egy személygépkocsi, valamint egy motorkerékpár. Tartozása 6-700.000 Ft összegben áll fenn, amelyet havonta 20.000 Ft-os részletekben törleszt. Legmagasabb iskolai végzettsége szakközépiskolai érettségi. Magyar anyanyelvű, magyar állampolgár.

Büntetlen előéletű, 
azonban őt a Bíróság 2012. június 21. napján jogerőre emelkedett 3.B.III.703/2012/2. számú határozatával garázdaság vétsége miatt 1 év időtartamra próbára bocsátotta. 

II.

I. r. és II. r. vádlottak barátok, s barátok voltak a cselekmény elkövetése idején is. Akkoriban öltözködésükben és hajviseletükben megjelenően „skinhead" divatirányzatot követtek. 

A vádlottak 2013. október 26. napjáról 2013. október 27. napjára virradó éjjel a Kossuth tér 3. szám alatti vendéglátóhelyen szórakoztak, ahol szeszes italt fogyasztottak, és erősen leittasodtak. Az éjszaka során szóváltásba keveredtek XY  származású lakossal, ami miatt - és a közeledő zárórára is tekintettel - a vendéglátóhely dolgozói hajnali 05 óra körüli időpontban távozásra bírták mindannyiukat. 

A vádlottak a távozásuk után a Kossuth téren, egy a söröző közelében található padra ültek le beszélgetni. Majd nem sokkal később felfigyeltek az elefántcsontparti állampolgárságú, Magyarországon oltalmazottként tartózkodó, fekete bőrű AB nevű sértettre, aki a Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal Menekülteket Befogadó Állomásáról igyekezett gyalogosan a vasútállomás, az úgynevezett kisállomás felé. Amikor a járdán haladó sértett a vádlottak közelébe ért, a vádlottak a sértett bőrszíne, faji, illetőleg nemzeti hovatartozása, származása miatt útját állták; II. r. vádlott sértett felé intézett „Black man, go back to Africa! Here is Hungary not Africa! (Fekete férfi menj vissza Afrikába! Ez itt Magyarország, nem Afrika!)" felszólítása után I. r. vádlott a padról felállva tenyérrel arcon ütötte a sértettet. Az újabb ütése a sértett feje felé emelt karját érte, majd az I. r. vádlott harmadik, ököllel történő ütése a sértett halántékát érte el. 
Eközben a kitérni igyekvő sértettet a vádlottak feltartóztatták akként, hogy továbbhaladását akadályozták, elé álltak.
A sértett végül is visszafordulva a Menekülteket Befogadó Állomás irányába, a Kossuth utcán futott el, a vádlottak pedig követték őt. Majd azok után, hogy a rövid ideig a sértett után szaladó vádlottak egy kereszt utcába lefordulva látszólag felhagytak a sértett üldözésével, a sértett megint a vasútállomás felé indult úgy, hogy egy esetleges további támadás elhárítása céljából egy körülbelül 150 cm hosszúságú falécet, kerítéslécet vett magához. 

Miközben a sértett a faléccel a kezében ismételten a vasútállomás felé vette az irányt, még a Kossuth utcán az őt követő I. r. vádlott lesből mögé került, és megütötte. A sértett védekezett a vádlott támadásával szemben. Az ekként kialakult dulakodás során pedig AB nevű sértett a nála lévő faléccel megütötte az I. r. vádlottat, akinek a faléc a védekezésként felemelt kezét találta el - amelynek során az I. r. vádlott bal kezének 5-ös ujja, úgynevezett kisujja eltörött, további egy ütés a bal lapocka tájékát is érte, amely hámhorzsolásos sérülést okozott. 
Ezt követően az erőfölényben lévő I. r. vádlottnak sikerült lefognia a sértettet és elvenni tőle a falécet. A sértett pedig az esetleges további bántalmazás elől az eredeti úticéljának megfelelően a vasútállomás felé futott el. 

I. r. vádlott ezt követően magához vette a sértett által eldobott lécet, majd miután még a Kossuth utcában csatlakozott hozzá az előzőekben szintén a sértett után eredő II. r. vádlott is - akinek I. r. vádlott elmesélte a vele történteket, mutatva neki a dagadó kisujját és a hátát is fájlalta - az I. r. vádlottat ért bántalmazás miatti felháborodásukban mindketten a vasútállomás felé indultak a sértett kérdőre vonása céljából. 

Amikor a vádlottak a vasútállomásra értek, akkor már ott, a „B" peron mellett tartózkodott a vonatra várakozó, korábban szintén a menekülteket befogadó állomásról induló, még a Kossuth téri bántalmazást megelőzően AB nevű sértettől némileg lemaradva haladó, guineiai állampolgárságú EA feleségével, az eritreai állampolgárságú SA-val, és 4 hónapos kisgyermekükkel, valamint a szomáliai állampolgárságú DC-vel együtt, akik a bántalmazása után odaérkező AB nevű sértettel beszélgetni kezdtek. 
A felüljáró lépcsőjéről az állomás peronjára lefelé haladó vádlottak meglátva a társaságnál álló AB nevű sértettet feléje indultak. Ezt észlelve a társaság tagjai - köztük AB nevű sértett is - elfutottak a peronról, egy nagyobb méretű hátitáskát és egy oldaltáskát is hátrahagyva. 
A peronra leérkező vádlottak közül I. r. vádlott rögtön az elszaladó sértett után indult, míg II. r. vádlott dühében a hátrahagyott hátitáskát a cipzárjánál széttépte, majd azt a sínek közé dobta, miközben a hátizsák ruhaneműkből álló tartalma a peronon és a sínek között is szétszóródott. 
Majd II. r. vádlott is csatlakozott a sértett keresésére indult I. r. vádlotthoz, s miután észrevették az egyik állomás melletti utcában várakozó, figyelő AB nevű sértettet futva üldözni kezdték őt. 

AB nevű sértett a vádlottak elől a vasútállomásra menekült vissza, nyomában az I. r. vádlott haladt. A sértett átszaladt a „B" peron felőli sínpályán, átugrott a sínpályákat elválasztó korláton, majd az „A" peron közelében utolérte őt az I. r. vádlott, aki „Meg mertél ütni? Eltörted az ujjamat! Megdöglesz!" felkiáltásokkal a kezében lévő, korábban a sértett által használt kerítésléccel több ízben megütötte a sértettet, melynek során a léc több darabra esett szét. 
Ekkor ért oda az „A" peron felüljáró részének lépcsőjéről lefelé futó II. r. vádlott, aki bekapcsolódott a sértett bántalmazásába akként, hogy a már sínek között fekvő sértettet többször megrúgta. 

A bántalmazás miatt vérző fejsérülést szenvedett, rövid időre eszméletét is elvesztő sértettet aztán a vádlottak a peronra emelték, majd ismételten a sínek közé helyezték, de „Nem vagyunk mi gyilkosok!" felkiáltással végül a peronra rakták őt le, a kezénél és lábánál fogva kiemelve a sínek közül.
A vádlottak fenti cselekménye alkalmas volt arra, hogy az azt észlelőkben megbotránkozást, illetőleg riadalmat keltsen.

A vádlottak végül a peronon fekvő sértett közelében, a felüljáró aljánál leültek, majd az állampolgári bejelentésre kiérkező rendőrjárőrök 2013. október 27. napján 05 óra 55 perckor elfogták és előállították őket. 
Az időközben magához térő AB nevű sértettet pedig a rendőrjárőr által értesített mentőszolgálat kivizsgálásra kórházba szállította. 

AB nevű sértettnél a bántalmazás következtében a jobb szemöldöktájék, illetve az állcsúcs repesztett sebzése, a bal tenyér és a bal térdtájék hámfosztása alakult ki. Feljegyzésre került továbbá még a vesetájék nyomásérzékenysége is. 
Az általa elszenvedett sérülések büntetőjogi gyógytartama összességében és külön-külön is 8 napon belüli volt. 

A jobb szemöldöktájék repesztett sebzése kapcsán megállapítható, hogy súlyosabb sérülés kialakulásának reális veszélye fennállt. A szemgolyót ért hasonló jellegű ütés alkalmas 8 napon túl gyógyuló sérülés létrehozására. 

III.

A bíróság a fenti tényállást a vádlottak részbeni beismerő vallomása, AB nevű sértett tárgyaláson tett vallomása, az 1. sz. tanú, 2. sz. tanú, 3. sz. tanú, 4. sz. tanúk vallomásai, I. r. vádlott, továbbá a sértett sérüléseiről készült látleletek és igazságügyi orvosszakértői vélemények, fényképmellékletek, helyszíni szemle adatai, és a lefoglalt bűnjelek alapján állapította meg. 

Bár I. r. és II. r. vádlottak tagadták, hogy rasszista, vagy szélsőjobboldali nézeteket vallanának, kisebbséggyűlölő személyek lennének, és azt is, hogy származása miatt bántalmazták volna a sértettet, azonban a sértettnek a Kossuth téren történt bántalmazására semmilyen más okuk nem volt. Az ittas vádlottak „belekötöttek" a sértettbe először akként, hogy II. r. vádlott utánaszólt, majd I. r. vádlott megütötte a fekete bőrű férfit. E vonatkozásban tett azon vádlotti védekezést, hogy a sértett volt az, aki a viccesnek szánt „beszólást" követően megütötte a vádlottat, a bíróság nem fogadta el. Nyilvánvalóan a gyengébb fizikumú sértett nem szállt volna szembe a túlerőben lévő vádlottakkal, hogy aztán az úticéljával ellenkező irányba meneküljön el. 
A Kossuth utcán történteket illetően a sértett után induló I. r. vádlott és AB  nevű sértett között alakult ki dulakodás. A sértett a védekezésként felvett faléccel ütötte meg a rátámadó vádlottat, amely ütés az I. r. vádlott védekezésként felemelt bal kezét érte el, s az igazságügyi orvosszakértő véleménye alapján a vádlottnál tipikus védekezési sérülésként értékelhető 8 napon túl gyógyuló, maradandó fogyatékosságot is okozó, 5-ös ujj törését idézte elő. 

Ezt követően a vasútállomás felé elfutó sértettet a vádlottak már azért üldözték, hogy az általa okozott sérülést számon kérjék, illetőleg „megbosszulják". Az állomáson már emiatti felháborodásukban bántalmazták a sértettet súlyos sérülés okozásának szándékával, nem pedig a faji hovatartozása miatt. Egyebekben a vasútállomáson várakozó szem- és fültanúk sem hallottak olyan kijelentést a vádlottak részéről, amely a sértett etnikai hovatartozására utalt volna szemben az I. r. vádlott saját sérülését felemlegető felkiáltásával.
A sértett bántalmazása a vádlottak részéről durva jellegű, súlyos sérülés okozására alkalmas volt, figyelemmel a faléccel történt megütést és a támadott testtájékot is. Azonban a száraz és csomós faléc a második ütés után darabokra esett szét, és az általa okozott sérülések 8 napon belül gyógyultak, míg a rúgások következtében nyomásérzékenység alakult ki a sértettnél. 

Az az eljárás során nem nyert bizonyítást, hogy a falécen túl bármilyen más eszköz, esetleg kés lett volna a vádlottaknál, és az sem, hogy a vádlottak szélsőjobboldali, idegen- és kisebbséggyűlölő nézeteket valló személyek lennének, vagy akár a cselekmény elkövetése idején azok lettek volna. Bár az akkori ruházkodásukban és hajviseletükben felismerhetőek voltak a skinhead jellegzetességek, azonban esetleges rasszista beállítottságuk nem nyert igazolást. 

A lefolytatott bizonyítási eljárás alapján a bíróság I. r. és II. r. vádlottakat bűnösnek mondta ki AB nevű sértett sérelmére elkövetett 1 rb., a Btk. 216. § (2) bekezdésébe ütköző közösség tagja elleni erőszak bűntettében, amelyet I. r. vádlott, mint tettes, II. r. vádlott, mint bűnsegéd követett el; (Kossuth téren elkövetett cselekmény vonatkozásában)

1 rb., társtettesként elkövetett a Btk. 339. § (1) bekezdésébe ütköző és a (2) bekezdés d) pontja szerint minősülő garázdaság bűntettében; 
továbbá 1 rb., társtettesként elkövetett a Btk. 164. § (1) bekezdésébe ütköző és a (3) bekezdés szerint minősülő súlyos testi sértés bűntettének a kísérletében. (a vasútállomáson elkövetett cselekmények vonatkozásában)

A fentieken túlmenően a külföldi állampolgárságú tanúk vallomásai alapján adatok merültek fel arra, hogy a két vádlotton túl más személyek is, összesen hárman, vagy négyen részt vettek a bántalmazásban, illetőleg a külföldi állampolgárságú tanúk üldözésében, de e körben a tanúvallomások ellentmondásosak voltak. A saját vallomásukat és a további tanúvallomásokat is figyelembe véve ellentmondó adatokat tartalmaztak. Nem lehetett tisztázni azt, hogy az elkövetők hányan voltak, hány elkövetőnél és milyen eszköz volt, illetőleg kinél volt egyáltalán eszköz. Továbbá az is bizonyítatlan és bizonyíthatatlan volt, hogy kit, hányan, kik-, és hogyan bántalmaztak. 

A külföldi állampolgárságú tanúk, sértettek közül egyik sem látta a másikuk bántalmazását, arról csak egymás elmondásából és aszerint értesültek, szereztek tudomást. 

A vasútállomáson várakozó magyar állampolgárságú tanúk csak egy sértett - AB  - bántalmazását látták, illetőleg észlelték, de azon túl semmilyen más cselekménynek nem voltak szemtanúi.
A tanúk még azt sem észlelték - ami pedig tényként megállapítható volt, hiszen fényképfelvételek rögzítették - hogy ruhadarabok voltak szétszóródva a vágányok mentén. 
A fentieket figyelembe véve az sem volt bizonyítható és nem nyert bizonyosságot, hogy a külföldi állampolgárságú személyek bármilyen összegű készpénzét a vádlottak eltulajdonították volna, ezt maguk a vádlottak is tagadták. II. r. vádlott a hátizsák széttépését beismerte, de azt, hogy kutatott volna abban, vagy akár a másik táskában, tagadta. 
Továbbá az állomáson a rendőrök kiérkezését megváró I. r. és II. r. vádlottaknál ruházatátvizsgálásuk során sem készpénzt, sem pedig bármely más eszközt, fegyvert nem találtak fel és a helyszín átvizsgálása során sem leltek fel ilyen tárgyakat. 

A külföldi állampolgárságú tanúk a cselekményt követő rövid időn belül elhagyták Magyarország területét, ismeretlen helyre távoztak, ekként a bíróság a nyomozati vallomásukat felolvasással tette a bizonyítás anyagává. 

A fentiek alapján a bíróság nem látta azt megállapíthatónak, hogy I. r. és II. r. vádlottak DC nevezetű személyt bármilyen indítékból is bántalmazták volna, és azt sem, hogy EA és DC által hátrahagyott táskákat átkutatták, és azokból 20.000 Ft, illetve 11.500 Ft készpénzt eltulajdonítottak. 

Ekként a bíróság a vádlottakat 1 rb., a Btk. 216. § (2) bekezdésébe ütköző és a (3) bekezdés b) pontja szerint minősülő felfegyverkezve, bántalmazással elkövetett közösség tagja elleni erőszak bűntettének,
1 rb., a Btk. 366. § (1) bekezdés b) pontjába ütköző kifosztás bűntettének; további
1 rb., a Btk. 164. § (1) bekezdésébe ütköző és a (3) bekezdés szerint minősülő súlyos testi sértés bűntettének, (AB sértett sérelmére elkövetett cselekmények vonatkozásában) továbbá

1 rb., a Btk. 366. § (1) bekezdésének c) pontjába ütköző kifosztás bűntettének (EA  sérelmére elkövetett cselekmény vonatkozásában) vádja alól a Be. 331. § (1) bekezdése alapján - figyelemmel a Be. 6. § (3) bekezdés b) pontjában foglaltakra - bizonyítottság hiányában felmentette. 

IV. 

A bíróság a büntetések kiszabása körében enyhítő körülményként értékelte mindkét vádlott esetében a büntetlen előéletüket, a cselekmény elkövetése óta bekövetkezett időmúlást, a vádlottak részbeni beismerő vallomását, e vonatkozásban hangoztatott megbánásukat, és kárenyhítési szándékukat, továbbá azt, hogy a bűncselekmény részben kísérleti szakban maradt, a vádlottak által az eltelt időszakban tanúsított jogkövető, feltűnést kerülő magatartást, rendezett személyi- és családi körülményeiket. 
I. r. vádlott vonatkozásában az elkövetéskori fiatal felnőtt voltát, 
míg II. r. vádlott tekintetében a részbeni bűnsegédi, továbbá a cselekmények során összességében enyhébb közreműködést tanúsító magatartását, valamint az általa eltartott kiskorú gyermekek számát. 

Súlyosító körülményt képez a halmazat, a részbeni társtettesi elkövetés, és az ittas állapotban történt elkövetés. 

Az 1 évtől 5 évig, illetőleg 3 hónaptól 3 évig terjedő szabadságvesztés büntetésekkel fenyegetett bűncselekmények elkövetése miatt a bíróság a Btk. 81. § (1) és (3) bekezdése alapján meghatározott halmazati büntetésül - a Btk. 79 §-ában megfogalmazott büntetési célok elérése érdekében - szabadságvesztés büntetésre ítélte a vádlottakat a Btk. 36. §-a alapján. 

A szabadságvesztés büntetések tartamát a Btk. 80. § (2) bekezdésben foglalt középmértéket el nem érően határozta meg. E körben figyelembe vette a vádlottak által elkövetett bűncselekmények tárgyi súlyát, ugyanakkor az enyhítő körülmények túlsúlyát; 
I. r. vádlott vonatkozásában az utolsó cselekmény indítékát, s a bántalmazás módját, míg II. r. vádlott esetében a részbeni bűnsegédi közreműködést.   

A szabadságvesztés büntetések végrehajtását a Btk. 85. § (1) bekezdése alapján próbaidőre felfüggesztette a cselekmény elkövetése óta a vádlott személyi és családi körülményeiben bekövetkezett kedvező változásokra tekintettel, mely szerint az I. r. vádlott jelenleg egyetemi tanulmányokat folytat, míg a II. r. vádlott állandó bejelentett munkaviszonnyal rendelkezik, családot alapított, s két gyermek eltartásáról gondoskodik.  

A próbaidő tartamát azonban a bíróság a Btk. 85. § (2) bekezdésében foglaltak figyelembevételével hosszabb időtartamban határozta meg. 

Mindkét vádlott esetében a szabadságvesztések végrehajtási fokozatát a Btk. 37. § (2) bekezdés a) pontja értelmében börtön fokozatban állapította meg. 

A legkorábbi feltételes szabadságra bocsátás lehetőségéről a Btk. 38. § (2) bekezdés a) pontja alapján rendelkezett. 

A bűnjelek lefoglalását a Be. 155. § (1) bekezdése alapján szüntette meg, s a (8) bekezdés alapján rendelkezett azok megsemmisítéséről. 

A Be. 338. § (1) és (3) bekezdései alapján kötelezte a vádlottakat részben egyetemlegesen azon bűncselekmények vonatkozásában felmerült bűnügyi költség megfizetésére, amelyekben a bíróság a bűnösségüket megállapította, 
míg azon bűncselekmények körében felmerülő költségek tekintetében, amelyekben felmentő rendelkezést hozott, a Be. 339. § (1) bekezdése alapján állapította meg az állam általi viselést. 

A bíróság az ítéletét a Be. 259. § (1) bekezdése alapján rövidített indokolással foglalta írásba. 

2016. május 24. 

Az aláírásban akadályozott ülnökök helyett is:

       Dr. MSz s.k.
					         			 bíró
							    a tanács elnöke	
a kiadmány hiteléül:

	
                        VÉGZÉS:

Az ítélet I. r. és II. r. vádlottak vonatkozásában
is 2016. május 27. napján jogerős és - a 
felfüggesztett szabadságvesztések kivételével - 
végrehajthatóvá vált. 

2016. május 27. 

          Dr. MSz s.k.
                bíró
      a tanács elnöke
a kiadmány hiteléül: