Kfv.III.37.405/2009/10.szám

A Magyar Köztársaság Legfelsőbb Bírósága a dr.Árnyasi Katalin ügyvédáltal képviselt T. M. felperesnek a dr.Szabó Imre ügyvéd által képviselt Szegedi Tudományegyetem alperes ellen felsőoktatási intézmény által hozott határozat bírósági felülvizsgálata iránt indult perben - amelybe a felperes pernyertességének érdekében beavatkozott az Egyetemi Hallgatói Önkormányzat  - a Csongrád Megyei Bíróság 2008. augusztus 26. napján kelt 16.K.20.683/2008/21. számú jogerős ítélete ellen a felperes által 25. sorszám alatt benyújtott felülvizsgálati kérelem folytán a 2010. január 26. napján megtartott nyilvános tárgyaláson meghozta az alábbi

í t é l e t e t :

A Legfelsőbb Bíróság a Csongrád Megyei Bíróság 16.K.20.683/2008/21. számú ítéletét hatályon kívül helyezi, valamint a Szegedi Tudományegyetem Hallgatói Ügyek Jogorvoslati Bizottsága 2008. január 31. napján meghozott I-141-1/35/2008. számú határozatát ugyancsak hatályon kívül helyezi és a Jogorvoslati Bizottságot új eljárásra kötelezi.

A felek az elsőfokú és a felülvizsgálati eljárás folyamán felmerült költségeiket maguk viselik.

A le nem rótt kereseti és felülvizsgálati eljárási illetéket az állam viseli.

Ez ellen az ítélet ellen további felülvizsgálatnak nincs helye.

I N D O K O L Á S

A Legfelsőbb Bíróság a felek előadása és a közigazgatási iratok, valamint az eljárt bíróság iratai alapján a következő tényállást állapította meg:
1. A Szegedi Tudományegyetem /a továbbiakban: SZTE/ Egyetemi Hallgatói Önkormányzatának /a továbbiakban: EHÖK/ 2007. március 6. napján tartott Elnökségi ülésén a felperes javaslatára az elnökség úgy határozott, hogy a SZ. Bizottságának /a továbbiakban: Bizottság/ 2007. március 17. napján tartandó ülésén az U. Sportklub /a továbbiakban: USC/ hallgatói sportcélokra költhető normatívából az EHÖK részéről szeptemberig fizessék ki az USC költségét, mintegy 2.000.000.- Ft-ot, és cserébe kérjék a Szervezeti és Működési Szabályzat /a továbbiakban: SZMSZ/ módosítását olyan módon a klubtól, hogy a támogatásért cserébe a pénzösszeg felhasználása tekintetében elvárható a megfelelő betekintés lehetősége, a menedzsmentben való döntő szó, ezért az USC módosítsa SZMSZ-t akként, hogy az USC, mint egyesület felügyelő bizottságába az EHÖK egy tagot, továbbá az elnökségbe 50 % + egy főt delegálhasson.

A Bizottság 2007. március 27. napján tartott ülésén a felperes jelenlétében elfogadta a 2007. évre vonatkozó hallgatói sport normatíva felosztási javaslatot, amelyben a Bizottság 3.000.000.- USC támogatásról döntött azzal, hogy a számlaigazolás a sportközpont vezetője és az EHÖK elnök közös hatásköre. A támogatásból 2.000.000.- Ft-ot a felperes a sportközpont igazolását követően maga is igazolt, a további 1.000.000.- Ft összegű számla ellenjegyzését azonban határidőig, 2007. augusztus 30. napjáig nem végezte el, és 2007. szeptember 16.-i közlése szerint az ellenjegyzést attól tette függővé, hogy az USC alapszabálya olyan módon kerüljön módosításra, mely szerint a testületben három hallgató, illetve később 50 % + 1 fő többségű hallgatói képviseletet kapjon az EHÖK.

2. A SZTE Bölcsészettudományi Karának /a továbbiakban: SZTE BTK/ dékánja 2005. augusztus 3. napján kelt megállapodás alapján használati jogot engedélyezett az SZTE BTK a HÖK számára Sz., E. u. 2. szám alatti pincehelyiségekre szerkesztőségi helyiségek céljára. A megállapodás szerint a helyiségek üzemeltetéséért a mindenkori HÖK elnök felelt. A helyiségek esetleges átalakításának, a bennük végzett javításoknak a költségét a HÖK viseli, az egyetemen érvényben lévő szabályozásokat tiszteletben tartva. A megállapodások aláírásának időpontjában az SZTE BTK HÖK elnöke a felperes volt, mely tisztséget 2006. októberéig töltötte be. 2006. májusában a SZTE BTK HÖK előzetes megállapodás nélkül birtokba vette a 301-306. sz. pincehelyiségeket is, ahol előbb 2006. évben, majd utóbb 2007. év nyarán engedély nélküli átalakítási munkákat végeztek, és az átalakítások a biztonságtechnikai, tűzvédelmi, építéshatósági szempontoknak nem feleltek meg. A munkálatokat felperes utasítására végezték.

3-4. Az SZTE Szenátusa 2007. július 2. napján tartott ülésén elfogadta az SZTE hallgatói által fizetendő díjakról és térítésekről, valamint a részükre nyújtandó szolgáltatásokról szóló szabályzatot, mely 2007. július 30. napján lépett hatályba. Eszerint a Bizottság tagjai közé tartozik  az EHÖK által delegált egy hallgató, az egyetemi hallgatói jóléti bizottságok által delegált egy oktató, a kollégiumi bizottságok, illetve a kollégiumi igazgatók által delegált egy fő. Az EHÖK Elnöksége 2007. augusztus 30. napján megtartott ülésén a szociális ösztöndíjakkal kapcsolatos pályázati rendre vonatkozó javaslatot fogadott el, melyet érvényesíteni kívánt a szociális ösztöndíjak szétosztásakor. A felperes az Egyetemi Hallgatói Juttatás és Térítési Bizottság /a továbbiakban: EHJTB/ tagjai közé hallgatói és közkapcsolati rektor-helyettes, valamint a hallgatói és közkapcsolati igazgató, mint a bizottság működéséért felelős személyek többszöri felhívása ellenére sem intézkedett a delegálandó tagok jelöléséről, illetve e körben jogkörei gyakorlásáról. Ezért a 2007. október 25. napján összehívott EHJTB ülésre az EHÖK részéről a tagdelegálás elmaradt. 

5. A felperes a fentiekkel összefüggésben folytatott levelezése során G. M. hallgatói és közkapcsolati igazgatót 2007. október 18. napján írt e-mailben arra kérte, hogy az EHÖK Iroda vezetőjével, illetve munkatársaival rajta keresztül szíveskedjen kérni bármit „mert nekik lesz rossz, ha tudtomon kívül küldözgetnek leveleket ide-oda". 

6. A felperes mindemellett nem tartotta be a felsőoktatási intézményhez tartozó területek használati rendjét, amikor az egyetem olyan épületében, helyiségében dohányzott többszöri felszólítás ellenére, ahol a dohányzás tilalmazott.

Az SZTE rektora 2007. október 29. napján fegyelmi eljárást indított 2007. október 1. és 25.-ei közötti időszakokra eső tudomásszerzése alapján a fenti magatartások tekintetében /az 5. pont alatti tényállás kivételével/, melyet 2007. november 21. napján egy fegyelmi eljárás kapcsán megjelent sajtóközleményre is kiterjesztett.

Az SZTE Hallgatói Fegyelmi Bizottsága 2007. december 4. napján meghozott I-141-5/2007/7. számú határozatával a felperest a felsőoktatásról szóló 2005. évi CXXXIX. törvény /a továbbiakban: Ftv./ 49. §-ának b/-c/-d/ pontjaiba hallgatói kötelezettséget hétrendbeli, és az Ftv. 71. § /1/ bekezdése szerint minősülő megsértése miatt a 70. § /2/ bekezdés d/ pontjában megjelölt büntetéssel, a tanulmányok folytatásától kettő félévre eltiltotta. 

A felperes fellebbezése folytán eljárt SZTE Hallgatói Ügyek Jogorvoslati Bizottsága 2008. január 31. napján kelt I.-141-1/35/2008. számú határozata az elsőfokú fegyelmi határozatot megváltoztatta, és felperes fegyelmi felelősségét hat tényállás kapcsán állapította meg, míg a sajtóközleménnyel kapcsolatos cselekmények miatt indult fegyelmi eljárást megszüntette. 

A felperes keresete folytán eljárt Csongrád Megyei Bíróság ítéletével a keresetet elutasította. Megállapította, hogy mind az elsőfokú eljárás során, mind az alperesi eljárásban részletes bizonyítási eljárásra került sor, az ítélet a bizonyítás ezen adatait részletesen elemezve, figyelemmel a felsőoktatásról szóló 2005. évi CXXXIX. törvény /a továbbiakban: Ftv./ 49. §-ának rendelkezéseire, valamint a vonatkozó egyetemi szabályzatokra is megállapította, hogy a bizonyítékok alapján a felperes terhére rótt, a belső szabályzatokkal, illetve az Ftv. 49. §-ával, így az egyetem hagyományaival ellentétes magatartások megállapíthatók voltak, és a büntetés kiszabására is jogszerűen került sor az Ftv. 70. §-a alapján.

A felperes felülvizsgálati kérelmében kérte az ítélet megváltoztatását akként, hogy a fegyelmi vétségek egyikét sem követte el, amennyiben valamely fegyelmi vétség elkövetésre került, akkor kérte a kiszabott fegyelmi büntetés mérséklését, másodlagosan pedig az elsőfokú bíróság új eljárásra kötelezését kérte. Hivatkozott arra, hogy a jogerős ítélet megsértette a Polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvény /a továbbiakban: Pp./ 206. § /1/ bekezdését, 339/B. §-át, amikor a bizonyítékokat helytelenül értékelte és a jogi mérlegelést is helytelenül végezte el, továbbá az eljárási jogsértésként jelölte meg, hogy a bíróság nem tájékoztatta a bizonyítási teherről és annak jogkövetkezményeiről, így sértette a Pp. 3. § /3/ bekezdését, 163. §-át, valamint a 336/A. § /2/ bekezdését is. A bíróság egyes tényállások kapcsán a Pp. 221. §-ában foglalt indokolási kötelezettségének sem tett eleget, továbbá az Ftv. vonatkozó rendelkezéseit is helytelenül értelmezte. A fegyelmi eljárás tárgyát képező tényállásokat vitatva kérte, hogy a Legfelsőbb Bíróság az elsőfokú bíróság jogerős ítéletét helyezze hatályon kívül, az alperes határozatát megváltoztatva állapítsa meg, hogy a fegyelmi vétségek egyikét sem követte el. 

Megítélése szerint nem élt vissza tisztségével, így nem szegte meg az Ftv. 49. §-ának d/ pontjának első fordulatában írt azon követelményt, hogy a felsőoktatási intézmény hagyományait nem tartotta volna tiszteletben. Téves a jogerős ítélet azon megállapítása, hogy a felperes magatartása az érdekképviseleti jog rendeltetésellenes gyakorlásának minősült volna, az ítélet nem ad arra magyarázatot, hogy mi volt súlyos hallgatói kötelezettségszegésnek tekinthető. Hangsúlyozta, hogy a tiltott dohányzásra vonatkozó megállapítás kivételével a többi megállapítás, nem felperes, mint hallgató, hanem felperes, mint az EHÖK elnökének magatartására vonatkozott, ami beleütközött az Ftv. 51. § /1/ bekezdésébe, valamint az SZTSZ Szervezeti és Működési Szabályzatába /a továbbiakban: SZMSZ/ VIII. fejezet 5. pontjába, mely szerint a felsőoktatási intézmény döntései nem vezethetnek a hallgatói jogok csorbítására, érdekérvényesítési lehetőségek korlátozására, vélemény-nyilvánítás elfojtására, és a hallgatókat a hallgatói önkormányzat keretében kifejtett munkája miatt semmilyen hátrány nem érheti.

A felperesi beavatkozó felülvizsgálati eljárásban észrevételt terjesztett elő, előadva, hogy a fegyelmi eljárás sértette az SZTE SZMSZ-ének VIII. fejezetének 25. pontját, valamint az egyenlő bánásmódról szóló 2003. évi CXXV. törvény /Ebtv./ 8. §-ának s/ pontját, amely az érdekképviselethez való tartozást kívánja megóvni. Csatlakozott egyebekben a felpereshez, kiemelve, hogy a bizonyítás nem volt megfelelő, és a teljes eljárás megkérdőjelezhető volt, mert olyan eljárási hibákkal és hiányosságokkal bírt, mely önmagukban elegendő az ítélet hatályon kívül helyezéséhez.

Az alperes felülvizsgálati ellenkérelmében és a tárgyaláson az ítélet hatályában fenntartását kérte, annak helyes indokai alapján. Utalt arra, hogy a felperesi érvelés elfogadása esetén az EHÖK elnök hatáskör túllépéseivel szemben nem lehetne fellépni.

A felperes felülvizsgálati kérelme részben alapos.

Az Ftv. 49. §-ának b-d/ pontjai értelmében a hallgató kötelessége, hogy 
b/ megtartsa a felsőoktatási intézmény, illetve a kollégium szervezeti és működési szabályzatában foglaltakat, 
c/ megtartsa a felsőoktatási intézmény helyiségei, továbbá a felsőoktatási intézményhez tartozó területek használati rendjét, a gyakorlati képzés rendjét, megőrizze, illetve az előírásoknak megfelelően kezelje a rábízott eszközöket, óvja a felsőoktatási intézmény létesítményeit, felszereléseit, óvja saját és társai testi épségét, egészségét, elsajátítsa és alkalmazza az egészségét és biztonságát védő ismereteket, 
d/ tiszteletben tartsa a felsőoktatási intézmény hagyományait, valamint a felsőoktatási intézmény alkalmazottai és hallgatótársai emberi méltóságát.

Az Ftv. 70. §-ának /1/ bekezdése értelmében, ha a hallgató a kötelességeit vétkesen és súlyosan megszegi, fegyelmi eljárás alapján, írásbeli határozattal fegyelmi büntetésben részesíthető. 
Ugyanezen szakasz /3/ bekezdése szerint a fegyelmi büntetés megállapításánál a cselekmény összes körülményeire - így különösen a sérelmet szenvedettek körére, a következményekre, a jogsértő magatartás ismétlésére, az elkövetett cselekmény súlyára kell figyelemmel lenni. 

Az Ftv. 51. §-ának /1/ bekezdése értelmében az e törvényben meghatározott hallgatói jogokat és kötelezettségeket rendeltetésüknek megfelelően kell gyakorolni, illetve teljesíteni. A felsőoktatási intézmény döntései, intézkedései, dokumentumai nem vezethetnek az e törvényben, a szakképzésről szóló törvényben, illetve az e törvények végrehajtására kiadott jogszabályban biztosított hallgatói jogok csorbítására, érdekérvényesítési lehetőségek korlátozására, a véleménynyilvánítás elfojtására, a tájékozódási jog korlátozására.

A Legfelsőbb Bíróság elöljáróban szükségesnek tartja kiemelni - megerősítve a jogerős ítélet e körben kifejtett helyes álláspontját -, hogy a hallgatói önkormányzat elnöke, mint hallgató olyan - a hallgatói közösség érdekében önként vállalt - többletjogokkal és kötelezettségekkel rendelkezik, amely többletjogok és az ezzel szükségszerűen együtt járó többletkötelezettségek a hallgatói jogviszonyának részei. A hallgatói jogviszony léte feltétele a vállalt tisztség betöltésének, következésképp az így nyert jogok és kötelezettségek a hallgatói jogviszonyból erednek, e jogok és kötelezettségek gyakorlására is a hallgatói jogviszony keretei között kerül sor. Az EHÖK elnökének hallgatói jogviszonya ezért valóban eltér azoktól a jogoktól és kötelezettségektől, mint amit egy átlagos hallgatót terhel, ez azonban - felperesi állásponttal szemben - nem jelenti azt, hogy az EHÖK Elnökeként az Ftv. 49. §-ának b/-d/ pontban foglaltak betartása - az EHÖK elnök nagyobb felelősségi köre által meghatározott értelemszerű eltérésekkel - ne terhelné felperest. 

Maga a felperes sem vitatta /sőt hivatkozta/, hogy az EHÖK elnökének működésére az Ftv. 51. §-ának /1/ bekezdésében foglalt szabályok ne vonatkoznának. Ennek első mondatából következik, hogy az EHÖK elnöki tisztségből eredő hallgatói jogokat és kötelezettségeket rendeltetésüknek megfelelően kell gyakorolni és teljesíteni. 
Ez azt jelenti az EHÖK Elnöke esetében, hogy a részére biztosított jogokon, hatáskörén nem terjeszkedhet túl, az érdekképviseleti tevékenységét nem értelmezheti úgy, hogy olyan kérdésekben dönt, melyekben nem jogosult dönteni, illetve nem tagadhatja meg kötelezettségeinek teljesítését annak érdekében, hogy az Egyetem más szervei vagy az EHÖK-kel kapcsolatba kerülő más szervezetek hatáskörébe tartozó döntéseket kikényszerítse.
 
A felsőoktatási intézmények belső szabályzataik alapján - ekként az alperes is - az egyetem "kormányzásába", igazgatásába bevonja a hallgatókat, mint az egyetem polgárait, és ennek érdekében különböző részvételi, döntési jogköröket biztosít a hallgatókat képviselő EHÖK részére. A hallgatói érdekérvényesítés azonban nem terjedhet odáig, hogy a már meglévő jogköröket, döntési jogokat az EHÖK Elnöke nem gyakorolja, blokkolva ezzel az Egyetem irányítását, működését. Ezzel az Egyetem működtetésében való hallgatói részvétel demokratikus hagyományait rombolja.

Mindezért a hallgatói jogokat - így az EHÖK elnökének jogait - nem csorbítja, érdekérvényesítési lehetőségeit nem korlátozza, véleményét nem fojtja el és a tájékozódási jogát nem korlátozza, ha kötelezettségeinek megszegése és jogainak visszaélésszerű gyakorlása miatt vele szemben az Egyetem fegyelmi eljárást indít és a rendelkezésre álló érdekérvényesítési lehetőségeket meghaladó magatartás miatt elmarasztalja.

Nem vitás, hogy az EHÖK elnöke az EHÖK döntéseinek végrehajtója. Ehhez képest kötelezettségszegés akkor jöhet szóba, ha az EHÖK döntésein túlterjeszkedve rendeletetésellenesen gyakorolja jogait, illetőleg ha az EHÖK döntései terjeszkednek túl az EHÖK döntési jogkörén,  erről tudva nem tesz meg mindent annak érdekében, hogy az EHÖK jogait rendeltetésszerűen gyakorolja.

A Legfelsőbb Bíróság a felperesi beavatkozó nyilatkozatára figyelemmel megállapította, hogy jelen ügynek nem volt tárgya az egyenlő bánásmódról szóló törvény megsértése, így a rendkívüli jogorvoslati eljárásban, a felülvizsgálati eljárásban e törvény esetleges megsértése nem volt értékelhető.

A Legfelsőbb Bíróság a fentiek figyelembevételével az egyes fegyelmi eljárás tárgyát képező magatartások kapcsán a következőket állapította meg:

1.	Az USC számla alá nem írása

A felperes valóban jogosult volt az 1.000.000.- Ft-ról szóló összeg törvényes felhasználását ellenőrizni, amelyből következik, hogy a törvényes ellenőrzéshez szükséges dokumentumokat, tájékoztatást megkérhette, és a felhasználás céljának megjelölése, a szükséges információk megadása hiányában, avagy  törvénytelen,  szabályozatoknak, intézményi döntéseknek nem megfelelő felhasználás esetén - az ok világos és egyértelmű megjelölésével - akár meg is tagadhatta volna. 
Jelen esetben azonban felperes olyan követelésektől tette függővé a számla ellenjegyzését, amely nem a konkrét számla megfelelősségével függött össze, hanem általában kívánta az USC hatáskörét, döntési jogosultságait az EHÖK többségi befolyása alá vonni, amely lehet ugyan az EHÖK érdekérvényesítésének célja, de nem lehet egy konkrét számla ellenjegyzése megtagadásának indoka. 

A felperes ezzel a magatartásával túlterjeszkedett az EHÖK Elnökségi Ülése által hozott döntésén is. Egy ilyen döntésre az EHÖK-nek nem lett volna jogköre, mert felperesnek csak arra volt joga, hogy a számla ellenjegyzését  a számla megfelelősségétől tegye függővé.

A jogsértés felperesnek mindezért betudható volt, az ő felelősségi körébe tartozó kötelezettséget szegett meg vétkesen, melynek súlya - következménye - nem volt elhanyagolható.

2.	A SZTE BTK pince átalakítása

A Legfelsőbb Bíróság megállapította, hogy a fegyelmi eljárás megindítására határidőben került sor, mert a felperes a Pp. 164. §-ának /1/ bekezdése ellenére nem hivatkozott olyan egyértelmű bizonyítékra, amelyből az tűnne ki, hogy a kar dékánja a kötelezettségszegésről már 2007. augusztus 17. napján tudomást szerzett volna. 

A Legfelsőbb Bíróság álláspontja szerint a jogerős ítéletet hozó bíróság a Pp. 206. §-ában foglaltaknak megfelelően, okszerűen mérlegelte a rendelkezésre álló bizonyítékokat, és szemben felperesi állásponttal minden bizonyítékot mérlegre tett, azok egyikét sem mellőzte, az egyes bizonyítékokat ütköztette és a bizonyítékok egybevetésének eredményét meggyőződése szerint bírálta el. 

A jogerős ítélet  a Pp. 339/B. §-ának megfelelően végezte el a jogi mérlegelést is, amikor megállapította, hogy mivel tudott felperes a korábbi átalakítási munkálatok szabálytalanságáról, ezért a munkálatok folytatására adott utasítással vétkes és súlyos kötelezettségszegés történt.

3-4. Tagdelegálás az EHJTB-be, szocális ösztöndíj pontrendszer kialakítása

A Legfelsőbb Bíróság egyetértett felperessel abban, hogy a tagdelegálással és a szociális ösztöndíj pontrendszer kialakításával kapcsolatos magatartások annyira összefüggtek egymással, hogy ezeket egy tényállásként kell kezelni, noha e körben két elmarasztaló megállapításra került sor. 

A Legfelsőbb Bíróság megállapította, hogy az EHÖK érdekérvényesítési tevékenysége körében jogosult volt az ösztöndíj pontrendszer kialakítására, melyet az EHJTB ülésén képviselni kíván,  éslépéseket tehetett annak érdekében, hogy azt a hallgatók minél szélesebb köre megismerje.  Ezeknek a tájékoztatásoknak sokféle formája lehet, és az ezzel kapcsolatos - az alperes által vélelemezett megtévesztésre hivatkozás, szabályzatokkal ellentétes eljárás - nem lehetett volna fegyelmi eljárás alapja, mivel  az az Ftv. 51. §-ának /1/ bekezdés második mondatába üktözően korlátozta volna az EHÖK érdekérvényesítését. Nem lehet továbbá attól sem eltekinteni, hogy e pontrendszert az EHÖK alakította ki, az EHÖK elnöke pedig az EHÖK elnökségének döntését hajtotta végre. Mindezért e körben az alperes marasztalása  az Ftv. 49. §-ának b/ pontja tekintetében jogsértő volt, melyet a megismételt eljárás során - a büntetés kiszabása körében - nem lehet figyelembe venni.

E magatartással kapcsolatban az EHÖK Elnöke jogkörét csak abban a tekintetben lépte túl, hogy az érdekérvényesítés érdekében az EHJTB működését megpróbálta blokkolni az EHÖK által delegálható tagok delegálásának megakadályozásával, akként, hogy nem tett az EHÖK Elnöksége felé megfelelő előterjesztést. Felperes ezt vitatta azon az alapon, hogy T. G. tanú vallomása szerint "szeptember-október" hónapban az EHÖK Elnöksége döntött a delegálásáról. E körben a Pp. 206. §-ában foglalt szempontok mentén okszerű mérlegeléssel állapította meg az eljárt bíróság, hogy mivel a felperes az EHÖK elnökségének ezen döntését nem tudta csatolni, ezért a tanú előadása nem volt önmagában elfogadható.
Nem vitás, hogy e körben az EHJTB müködtetéséért felelős személyek felhívása csak annyiban értékelhető tényállási elem, hogy felperes szándékosan járt el.
E tekintetben - figyelemmel a már fentebb kifejtett elvi tételekre is - a felperes vétkesen és súlyosan megszegte az Ftv. 49. §-ának d/ pontjában foglaltakat, és így a jogerős ítélet megállapítása helytálló volt. 

5. G. M. utasítás adási jogának "nyílt megkérdőjelezése"

A Legfelsőbb Bíróság álláspontja szerint a jogsértés alapjául szolgáló e-mail tartalma nem tekinthető vétkes és súlyos kötelezettségszegésnek. 

Az e-mail stílusából is az következik, hogy az utasítás adási jog nyílt megtagadásaként az e-mail tartalma nem értelmezhető, ezért e magatartás miatt a felperes fegyelmi felelősségre vonása jogsértő volt.

6. Dohányzás tiltott helyen

A Legfelsőbb Bíróság egyetértett a jogerős ítélettel abban, hogy a tanúvallomások alapján okszerűen volt levonható az a következtetés, hogy felperes 2007. év őszén is rendszeresen dohányzott szobájában, melyet nem dönt meg az a hivatkozás, hogy a tűzjelző rendszer bejelezhet a cigarettafüstre. 
A felperes nem tudott okszerű magyarázatot adni arra, hogy 2007. nyarán milyen okból szakadt meg az addigi dohányzási gyakorlata, továbbá az általa hivatkozott bizonyítékok alapján nem volt megállapítható, hogy a tűzjelző rendszernek mindenképpen működésbe kellett lépnie. Ez nyilvánvalóan függ a dohányzás körülményeitől is /pl. nyitott ablaknál dohányzás/. 
Mindezért e jogsértést helyesen állapította meg a jogerős ítélet. 

Végül a Legfelsőbb Bíróság utal arra, hogy a Pp. 3. §-ának /3/ bekezdése a Pp. 163. §-a és a Pp. 336/A. §-ának /2/ bekezdése sem sérült, mivel a Pp. 164. §-ának /1/ bekezdése alapján a jogi képviselő által eljáró felperest terhelte a bizonyítás, és nem került sor olyan bizonyítási indítvány előterjesztésére, amelynek kapcsán a bizonyítás körében fennálló tájékoztatásra szükség lett volna. A rendelkezésre álló számos bizonyíték elegendő volt az alperesi határozat törvényességének megítéléséhez, ezen bizonyítékok mérlegeléséről pedig az ítéletben kellett számot adni.  A Pp. 336/A. §-ának /2/ bekezdése nem értelmezhető úgy, hogy hivatalból indult eljárás esetén a felperes egyszerű tagadása megfordítja a bizonyítási terhet, hiszen a "nemleges bizonyítás" fogalmilag kizárt. A már rendelkezésre álló bizonyítékokat felperesnek kellett volna a Pp. 164. §-ának /1/ bekezdése alapján megdöntenie.

Az elsőfokú huszonöt oldal terjedelmű ítéletének indokolása mindenben megfelelt a Pp. 221. § /1/ bekezdésének.
 
Mindezekre tekintettel a Legfelsőbb Bíróság mind a jogerős ítéletet, mind az alperes határozatát hatályon kívül helyezte a Pp. 270. § /1/ bekezdése alapján alkalmazandó Pp. 339. § /1/ bekezdése figyelemmel, az alperest kötelezte új eljárás lefolytatására. 

A megismételt eljárás során a hat rendbeli elmarasztalásból csak a fentiek szerinti négy esetben marasztalható a felperes, és ezen kötelezettségszegések súlyához mérten kell az Ftv. 70. §-ának /3/ bekezdésében foglalt mérlegelési szempontok figyelembe vételével a fegyelmi büntetést kiszabni.

Mivel felperes felülvizsgálati kérelme részben sikeres volt, joggal élt a bírósági felülvizsgálat lehetőségével, ezért a kereseti és a felülvizsgálati kérelem illetékét az illetékekről szóló 1990. évi XCIII. törvény /a továbbiakban: Itv./ 43. § /3/ bekezdése és 51. §-a alapján - figyelemmel a 6/1986./VI.26./ IM rendelet 14. §-ára - az állam viseli, a felperes a tévesen lerótt 36.000.- Ft illetéket visszaigényelheti az Itv. 80. § /1/ bekezdésének i/ pontja alapján.

A Legfelsőbb Bíróság a perköltségről a részleges pernyertességre figyelemmel Pp. 270. § /1/ bekezdése  folytán alkalmazandó a  Pp. 81. § /1/ bekezdése alapján rendelkezett.
  
Budapest, 2010. január 26.

Bauer Jánosné dr. sk. a tanács elnöke, dr.Kovács András sk. előadó bíró, dr.Kovács Ákos sk. bíró