Pfv.IV.20.455/2012/6.szám

A Kúria a dr. Vígh Károly ügyvéd által képviselt felperesnek a dr. Győrffy István ügyvéd által képviselt alperes ellen személyhez fűződő jog megsértésének megállapítása és jogkövetkezményeinek alkalmazása iránt a Hajdú-Bihar Megyei Bíróság előtt 3.G.40.080/2011. számon megindított és a Debreceni Ítélőtábla Gf.IV.30.630/2011/5. számú jogerős ítéletével befejezett perében az alperes által 13. sorszám alatt benyújtott felülvizsgálati kérelem folytán - tárgyaláson kívül - meghozta a következő

í t é l e t e t :

A Kúria a jogerős ítéletet - az első- és másodfokú perköltség és illeték viselésére is kiterjedően - hatályon kívül helyezi, az elsőfokú bíróság ítéletét megváltoztatja és a keresetet elutasítja. 

Kötelezi a felperest, hogy 15 nap alatt fizessen meg az alperesnek összesen 56.000 (Ötvenhatezer) forint első-, másodfokú és felülvizsgálati eljárási költséget.

A le nem rótt 27.000 (Huszonhétezer) forint elsőfokú és 42.000 (Negyvenkettőezer) forint felülvizsgálati eljárási illetéket a felperes köteles az államnak - külön felhívásra - megtéríteni.

Ez ellen az ítélet ellen jogorvoslatnak nincs helye.

I n d o k o l á s

A jogerős ítélet - helybenhagyva az elsőfokú bíróság ítéletét - megállapította, hogy az alperes a „..." vezérszó használatával megsértette a felperes névviseléshez fűződő jogát és az alperest a sérelmes helyzet 15 napon belül való megszüntetésére kötelezte azzal, hogy mellőzze cégnevéből és rövidített elnevezéséből a „..." vezérszót. Elrendelte a jogerős ítélet megküldését a Hajdú-Bihar Megyei Bíróság Cégbírósága részére a szükséges intézkedések megtétele végett. Kötelezte az alperest az első- és másodfokú perköltség felperes részére történő megfizetésére, valamint az államnak az elsőfokú eljárási illeték megtérítésére.

A jogerős ítélet alapjául szolgáló tényállás szerint a budapesti székhelyű felperest az 1991. december 16-án kelt létesítő okirata alapján a Fővárosi Bíróság, mint Cégbíróság 1992. július 16-án jegyezte be a cégjegyzékbe ... Kereskedelmi és Szolgáltató Kft. elnevezéssel és Katedra Kft. rövidített cégnévvel. A felperes neve 1996. február 28-ától ... Nyelviskola Kft. elnevezésre változott. A felperes oktatási fő tevékenységi körén belül elsősorban nyelvoktatást folytat. A „..." elnevezést a felperes franchise hálózat útján is értékesíti különböző gazdasági társaságok részére, amelyek „... Nyelviskola" elnevezés használatával folytatnak nyelvoktatást az ország számos pontján, így ..... is. A felperes a jogosultja a 2007. július 3-i elsőbbségű „..." szóvédjegynek is. A  ..... székhelyű alperes gazdasági társaságot a Hajdú-Bihar Megyei Bíróság, mint Cégbíróság „..." .... Oktatási Bt. elnevezéssel 1996. július 3-án jegyezte be a cégjegyzékbe. A cég rövidített elnevezése a megalakulásától kezdődően: „..." .... Bt. Az alperes bejegyzett főtevékenységének megfelelően oktatási tevékenységet végez.

A felperes keresetében kérte megállapítani: az alperes a „...." vezérszó használatával megsértette a névviseléshez fűződő személyiségi jogát, ezért kérte az alperest a jogsértés abbahagyására és a sérelmes helyzet megszüntetésére kötelezni. Az alperes ellenkérelme a kereset elutasítására irányult. Vitatta, hogy a két cég elnevezése összetéveszthető, illetve a felperessel hasonló működési körben és azonos területen tevékenykednek.

A jogerős ítélet indokolása szerint a felperes és az alperes cégnevében is egyaránt a „...." szó minősül vezérszónak, az elnevezés további részei a felperes nevében a tevékenységére és a társasági formára utalnak, míg az alperes cégnevében a vezérszó számmal való kiegészítése a felperes cégnevétől való elhatárolásra nem alkalmas. A vezérszavak hasonlósága miatt ezért a cégnevek összetéveszthetősége megállapítható. Mindkét cég hasonló működési körben, azonos területen fejti ki a tevékenységét. A perben rendelkezésre álló adatok alapján azt ugyan nem lehet kétséget kizáró módon megállapítani, hogy az alperes ténylegesen nyelvoktatási tevékenységet is végez, az azonban megállapítható, hogy az oktatói tevékenységén belül a nyelvoktatás végzésére képes, illetve arra alkalmas társaságként hirdeti magát az interneten. A névviselési jog megsértésének megállapításához azonban a tevékenységek hasonlósága is elegendő. A felek működési területeinek vizsgálata szempontjából pedig az alperes téves álláspontjával szemben, nem a bejegyzéskori, hanem a jelenlegi állapot az irányadó, amelyből megállapítható, hogy a felek hasonló tevékenységüket részben azonos működési területen, ..... folytatják. A másodfokú bíróság megállapítása szerint nem sértett eljárási szabályt az elsőfokú bíróság azzal, hogy az interneten közzétett adatokat az alperes tevékenységének bizonyítékaként értékelte, amelyek egyébként köztudomású tényként figyelembe vehetők. Mindezek alapján a jogerős ítélet a Ptk. 77. § (3) és (4) bekezdései alapján megállapította, hogy az alperes megsértette a felperes névviseléshez fűződő jogát. Ezért a Ptk. 84. § (1) bekezdés a) pontja alapján a jogsértést megállapította, az alperest a b) és d) pont alapján a vezérszó nevében történő használatától eltiltotta és a 2006. évi V. tv. 76. § (1) bekezdés b) pontja alapján rendelkezett az ítélet cégbíróság részére való megküldéséről.  

A jogerős ítélet ellen, jogszabálysértésre hivatkozással az alperes nyújtott be felülvizsgálati kérelmet, tartalmilag annak hatályon kívül helyezése és elsődlegesen a kereset elutasítása, másodlagosan az első- vagy másodfokú bíróság új eljárásra és új határozat hozatalára utasítása érdekében. Felülvizsgálati álláspontja szerint tévesen állapították meg az eljárt bíróságok, hogy a két cég vezérszava azonos. A felperes cégnevében a „.... Nyelviskola", míg az ő esetében „.... ...." szóösszetétel tekinthető a cég vezérszavának, amelyek így nem összetéveszthetők. Tévesen tekintette a jogerős ítélet a cégek működési területeinek vizsgálata szempontjából a keresetlevél benyújtásakor érvényes állapotot is irányadónak az alapításkori állapot figyelembevétele helyett. Az alapításkori állapot szerint ugyanis a felperes tevékenysége kizárólag Budapestre, az övé pedig Debrecenre korlátozódott, így a működési területük eltérő. Az pedig, hogy a felperes a tevékenységét a franchise hálózat keretében ma már országos szinten fejti ki, az ő korábbi jogszerű névhasználatát utóbb nem teheti jogellenessé. Tévesen fogadták el az eljárt bíróságok a nyelvoktatási tevékenység végzésére, illetve annak lehetőségére alkalmas bizonyítékként az interneten megjelent hirdetéseket, mivel azok tartalmáért felelősség nem terheli. A Pp. 206. §-ának megsértésével vette a jogerős ítélet köztudomású tényként figyelembe az interneten elérhető adatokat. A bíróságok által ugyanis a keresőprogram használata hivatalból való bizonyításnak minősül, amely nem megengedett. 

A felperes „csatlakozó felülvizsgálati kérelem" elnevezésű beadványában a jogerős ítélet „helybenhagyását" kérte. Hangsúlyozta, hogy cégének „...." vezérszavát cégkivonattal igazolta és az alperessel egyezően a nyelvoktatást is magában foglaló „máshová nem sorolt egyéb oktatás" főtevékenységük azonos. Az interneten elérhető oldalak pedig a mai napig is a nyelvoktató cégek között sorolják fel az alperest és az interneten akciós angol tanfolyam hirdetése is megtalálható az alperes adataival. 

A Kúria a felperes csatlakozó felülvizsgálati kérelmét, amely tartalma szerint - a Pp. 275. § (3) bekezdése értelmében helyesen - a jogerős ítélet hatályában való fenntartására irányult, a Pp. 270. § (1) bekezdésének alkalmazásával a Pp. 3. § (2) bekezdése alapján, tartalma alapján felülvizsgálati ellenkérelemnek tekintette.

A felülvizsgálati kérelem az alábbiak szerint alapos.

A Ptk. 77. § (3) bekezdése szerint a jogi személy nevének különböznie kell azoknak a korábban nyilvántartásba vett jogi személyeknek a nevétől, amelyek hasonló működési körben és azonos területen tevékenykednek. A (4) bekezdés alapján a névviselési jog sérelmét jelenti különösen, ha valaki jogtalanul más nevét használja, vagy jogtalanul máséhoz hasonló nevet használ. 

E jogszabályi rendelkezésekből következik, hogy a névviselési jog sérelmét az azonos vagy hasonló név jogosulatlan használata valósítja meg, feltéve, jogi személyek esetén, hogy földrajzilag azonos területen és hasonló működési körben tevékenykednek. 

A téves felülvizsgálati állásponttal szemben, helytállóan állapította meg a jogerős ítélet, hogy a felperes és az alperes cégnevében egyaránt a „....." szó a vezérszó, amely a név domináns elemeként is funkcionál. Nem tévedtek az eljárt bíróságok abban sem, hogy a felperes és az alperes gazdasági társaságok működési köre hasonló. A névviselési jog sérelmének nem kifejezett törvényi feltétele a működési kör azonossága, a jogsértés megállapításához a ténylegesen végzett tevékenységek hasonlósága is elegendő. Az pedig nem kétséges, hogy az alperes által ténylegesen folytatott felnőtt oktatási tevékenység és a felperes által végzett nyelvoktatás hasonló tevékenységeknek minősülnek. Ezért nem volt annak ügydöntő jelentősége, hogy az alperes nyelvoktatási tevékenysége a perben bizonyítást nyert-e. Ezzel összefüggésben téves ugyanakkor az alperesnek az az álláspontja, hogy a bíróság hivatalból folytat bizonyítást, ha a perben releváns információkról az interneten is meggyőződik. Amint azt a jogerős ítélet is helytállóan megállapította, az interneten elérhető adatok létét a bíróság a Pp. 163. § (3) bekezdése alapján a köztudomás szerint elfogadhatja. Ennek alapjául az interneten - bárki által - megismerhető adatokról a bíróság tudomásszerzése hivatalból való bizonyításnak nem tekinthető.

A Ptk. 77. § (3) bekezdésének rendelkezése nem hagy kétséget afelől, hogy a tevékenység végzésére vonatkozó „azonos terület" alatt Magyarországon valamely földrajzi terület - jellemzően helység esetleg régió - azonossága értendő. A működését a kezdetektől fogva Debrecenben kifejtő alperes cégbejegyzésének időpontjában a - korábban bejegyzett - felperes kizárólag Budapesten fejtette ki a tevékenységét, amit utóbb a franchise rendszer keretében terjesztett ki az alperes működési területére is. Ezért jogértelmezést igénylő kérdés volt, hogy a felek tevékenységével érintett földrajzi terület szempontjából a bejegyzéskori vagy az utóbb megváltozott és a keresetlevél benyújtásának időpontjában fennálló állapotot kell-e figyelembe venni. 

Az elsőfokú bíróságnak - a másodfokú bíróság által is elfogadott - álláspontja szerint a tevékenység végzésének földrajzi területe, ezáltal a jogsértés megítélése szempontjából irányadónak tekinthető a keresetlevél benyújtásának időpontja. Az alperes cégbejegyzésének időpontjában hatályos, a bírósági cégnyilvántartásról és a cégek törvényességi felügyeletéről szóló 1989. évi 23. tvr. (Ctvr.) 4. § (2) bekezdése szerint ugyanis - egyezően jelenleg hatályos cégjogi jogszabályi rendelkezésekkel - a cég elnevezésének az ország egész területén egyértelműen különböznie kellett az azonos vagy hasonló tevékenységet folytató más cég elnevezésétől. Az eljárt bíróságok tartalmilag tehát azt az álláspontot foglalták el, hogy mivel az alperes elnevezése már a bejegyzés időpontjában sem felelt meg a cégeljárás szabályainak, a Ptk. 77. §-a alapján a névviselési jogsérelem - időbeli korlát nélkül - az utóbb megváltozott körülmények között is vizsgálható. A Kúria nem osztotta ezt az álláspontot. 

A jogi személyek nevének összetéveszthetősége esetén, a Ptk. 77. § (3) és (4) bekezdései alapján a névviseléshez fűződő jog megsértése - az egyéb feltételek fennállása mellett - csak akkor állapítható meg, ha azok azonos földrajzi területen tevékenykednek. A polgári perben eljáró bíróságot semmilyen értelemben nem köti, hogy a cégbíróság a cégbejegyzés során a reá irányadó szabályokat betartva járt-e el. Az ügy polgári jogi megítélésén ugyanis nem változtat az, ha a cégbíróság a cégbejegyzés során esetleg szabálytalanul járt el. Ezért, függetlenül attól, hogy az alperes gazdasági társaság bejegyzésének időpontjában hatályos cégjogi szabályok szerint a cégek elnevezésének az egész ország területén különböznie kellett, az alperes névhasználata a bejegyzésének időpontjában, amikor a felperes tevékenysége az alperes működési területét, Debrecent még nem érintette, az eltérő földrajzi területen végzett tevékenységekre tekintettel nem volt jogtalan. Miután a jogtalan névhasználatnak a bejegyzéskor kell fennállnia, az alperes névhasználata utóbb nem válhatott jogtalanná azáltal, hogy a felperes a tevékenységét később az alperes földrajzi működési területére is kiterjesztette. Ezért a felperest a személyhez fűződő jogai alapján, a névviselés szabályai szerint a jogvédelem nem illette meg. Erre tekintettel tévesen állapította meg a jogerős ítélet a Ptk. 77. § (3) és (4) bekezdései alapján a jogsértést és alkalmazta az egyéb objektív jogkövetkezményeket.

A kifejtettekre figyelemmel a Kúria a jogerős ítéletet a Pp. 275. § (4) bekezdése alapján - az első- és másodfokú perköltség és illeték viselésére is kiterjedően - hatályon kívül helyezte, a Pp. 253. § (2) bekezdés megfelelő alkalmazásával az elsőfokú bíróság ítéletét megváltoztatta és a keresetet elutasította. 

A Kúria a Pp. 270. § (1) bekezdésén keresztül alkalmazandó Pp. 78. § (1) bekezdése szerint kötelezte a felperest az alperes első-, másodfokú és felülvizsgálati eljárási költségének megfizetésére, amely a 32/2003. (VIII. 22.) IM rendelet 3. § (3) és (5) bekezdései alapján megállapított ügyvédi munkadíjból és az alperes által lerótt 36.000 forint másodfokú eljárási illetékből áll.

A tárgyi illetékfeljegyzési jog folytán le nem rótt elsőfokú és felülvizsgálati eljárási illetéket a 6/1986. (VI.26.) IM. rendelet 13. § (2) bekezdése alapján a pervesztes felperes köteles az államnak megtéríteni. 

Budapest, 2012. október 24.

Dr. Baka András sk. a tanács elnöke, Dr. Kovács Zsuzsanna sk. előadó bíró, Dr. Pataki Árpád sk. bíró

Szné						A kiadmány hiteléül:

							tisztviselő